Справа № 2а-1939/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 105784/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області, яким просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобовязати відповідача перевести його на пенсію по інвалідності як державного службовця, провести перерахунок нарахованої йому пенсії як інваліду ІІ групи згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 04.06.2010 року і продовжувати проводити таку виплату.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що дії ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» є неправомірними, оскільки прямо суперечать вимогам цього Закону.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія по інвалідності призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами I та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, лише у випадку, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Однак позивач безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії не перебував на державній службі, в зв'язку з чим не має права на пенсію, передбачену цією нормою.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд, 11.02.2010 року ОСОБА_2 був звільнений із державної служби в звязку із ліквідацією установи, в якій він працював ОСОБА_1 з контролю за використанням та охороною земель у Івано-Франківській області, після чого перебував у Верховинському районному центрі зайнятості Івано-Франківської області як безробітний.

28.04.2010 року позивачу була встановлена друга група інвалідності загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 28.04.2010 року № 312.

Після цього йому було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.06.2010 року позивач звернувся до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності як державного службовця.

ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 09.06.2010 року № 1389/03 повідомило позивача про відмову у його переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця в зв'язку з тим, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія по інвалідності відповідно до даної статті призначається лише у випадку, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії особа працювала безпосередньо на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Також ОСОБА_2 звертався з даного питання із скаргою до Пенсійного фонду України, за дорученням якого скаргу було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, яке листом від 30.11.2010 року № 1788/Б-4 повідомило позивача, що йому правомірно відмовлено у його переведенні на пенсію по інвалідності державного службовця, мотивуючи свою позицію тими ж твердженнями, що й відповідач у листі від 09.06.2010 року № 1389/03.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність даної відмови відповідача з таких підстав.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

А ч. 3 ст. 45 цього Закону передбачено переведення пенсіонера з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як встановив суд, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності державного службовця він був визнаний інвалідом ІІ групи і отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також ОСОБА_2 станом на день звільнення із роботи до встановлення йому інвалідності за станом здоровя мав страховий стаж відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» 7 років 11 місяців 24 дні, військової служби 2 роки 24 дні, що зараховується до державної служби, всього 10 років 17 днів.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 мав більше 10 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців, останнім місцем його роботи також була така посада, а після звільнення з державної служби з ініціативи роботодавця в звязку із ліквідацією установи, в якій він працював, після цього перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний і в цей період йому була встановлена інвалідність, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та у здійсненні відповідного перерахунку пенсії є неправомірними, оскільки суперечать вимогам даного Закону.

Також колегія суддів зазначає, що оскаржувані дії відповідача суперечать розясненню, наданому Пенсійним фондом України в листі від 04.02.2009 року № 3947/09-20, копія якого є в матеріалах справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2011 року у справі № 2а-1939/11/0903 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 22.06.2015 року