Справа № 808/2510/15
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року /10:13/Справа № 808/2510/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Бабаченко В.С., за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, Касич ОСОБА_3,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

про скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області , в якому посилається на те, що Указом Президента України від 13.08.2002 року він був призначений суддею Мелітопольського міського суду Запорізької області, а в подальшому був призначений Указом Президента України від 23.03.2004 року суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. На цей час порядок призначення на цю посаду, умови оплати праці, визначення стажу роботи були визначені Законом України "Про статус суддів" № 2862-ХП від 15.12.1992 року.

Наказом начальника ТУ ДСА в Запорізькій області № 69 від 27.03.2007 року позивачу було встановлено стаж роботи для виплати надбавки за вислугу - 20 років 11 місяців 05 днів. Станом на 30.03.2015 року його стаж роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, складає 28 років 11 місяців 05 днів, а станом на день звернення з позовом до суду - 29 років, 10 днів.

30.03.2015 року відповідачем було видано наказ № 57-ос "Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Мелітопольського міськрайонного суду", яким позивачу встановлено доплату в розмірі 30% посадового окладу за стаж роботи -12 років 06 місяців 19 днів.

Позивач вважає зазначений наказ відповідача таким, що не відповідає вимогам законодавства, зазначає, що при встановленні розміру щомісячної доплати за вислугу років відповідно до стажу роботи відповідачем, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці та довічне утримання суддів," неправомірно не враховані половина строку навчання за денною формою навчання у вищих юридичних закладах, період проходження строкової військової служби, у звязку з чим щомісячна доплата за вислугу років встановлена у розмірі 30 % посадового окладу за стаж роботи більше 10 років, а не 60 %, як повинно бути з урахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, 28 років 11 місяців 05 днів. Також, посилаючись на положення статті 22 Конституції України, яка передбачає що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод, та положення статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка не передбачає перерахунок вже наявного до набрання чинності цим законом стажу, позивач зазначає, що відповідачем фактично здійснено такий перерахунок. У зв"язку з цим позивач просить суд: 1) визнати протиправним наказ № 57-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Мелітопольського міськрайонного суду» від 30.03.2015 в частині встановлення судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Васильцову О.В. доплати за вислугу років в розмірі 30 % посадового окладу як особі, яка має стаж роботи 12 років 06 місяці 19 днів; 2/ зобовязати скасувати зазначений наказ в цій частині та видати наказ про встановлення судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Васильцову О.В. доплати за вислугу років в розмірі 60 % посадового окладу як особі, яка має стаж роботи більше 25 років (29 років і 10 днів).

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача позов не визнали, просили у його задоволенні позивачу відмовити та пояснили, що у звязку з набранням чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким викладено у новій редакції Закон України «Про судоустрій і статус суддів», ТУДСА України в Запорізькій області проведено перегляд стажу роботи на посаді суддів місцевих судів Запорізької області у відповідності до частини 1 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та видано накази про зміну розміру доплати за вислугу років суддям місцевих загальних судів Запорізької області, у тому числі оскаржуваний позивачем в частині наказ. Вказуючи на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких дає право на встановлення суддям доплати за вислугу років, норми зазначеного закону щодо визначення стажу роботу судді не визнано неконституційними або такими, що не підлягають застосуванню, представники відповідача зазначили, що при прийнятті наказу від 30.03.2015 № 57-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Мелітопольського міськрайонного суду» ТУ ДСА України в Запорізькій області керувалось виключно чинним законодавством.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов позивача є таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР у період з 05.05.1979 по 25.04.1981 року.

У 1989 році позивач закінчив Харківський юридичний інститут ім. Ф.Е. Дзержинського за спеціальністю правознавство.

Період навчання в інституті - з 1985 року по 1989 рік.

Наказом Запорізького обласного управління юстиції від 09.09.2002 року №1/176 позивача призначено на посаду судді Мелітопольського міського суду Запорізької області згідно Указу Президента України № 712/2002 від 13.08.2002 року.

Указом Президента України № 358/2004 від 23.03.2004 року переведений на посаду судді новоутвореного Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України № 528-1У від 18.09.2008 року обраний на посаду судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області безстроково.

Наказом голови зазначеного суду № 147 від 15.06.2009 та на підставі рішення Ради суддів України № 52 від 29.05.2009 року призначений на посаду заступника голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Наказом голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.03.2015 року на підставі Рішення зборів суддів від 31.03.2015 року обраний на посаду заступника голови зазначеного суду терміном на два роки, де і працює до теперішнього часу та обіймає зазначену посаду цього суду.

Загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді станом на 30.03.2015 становив 12 років 06 місяців 19 днів.

30.03.2015 відповідачем прийнято наказ № 57-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Мелітопольського міськрайонного суду», яким ОСОБА_1 з 28.03.2015 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу за стаж роботи більше 10 років (12 років 06 місяців 19 днів).

Як зазначено у наказі, він прийнятий у звязку із набранням з 28.03.2015 чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII та на підставі пунктів 2,5 статті 133, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 12.02.2015.

Вважаючи протиправним зазначений наказ щодо визначення вислуги років та відповідно встановлення щомісячної доплати за вислугу років без врахування періоду проходження строкової військової служби, половини строку денного навчання в Харківському юридичному інституті у період з 1985 по 1989 рр., служби в органах внутрішніх справ з 18.07.1985 року по 19.06.1997 року, позивач звернувся до суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

28.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані статтями 133 і 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон).

Частиною 1 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат (частина 3 статті 133 Закону).

Згідно з абзацом першим частини 5 статті 133 Закону, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, визначений частиною 1 статті 135 Закону.

Так, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Враховуючи, що суддівська винагорода регулюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, щомісячна доплата за вислугу років є складовою частиною суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до стажу роботи на посаді судді, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуваний позивачем в частині встановлення йому розміру щомісячної доплати за вислугу років наказ, відповідачем правомірно визначено стаж роботи ОСОБА_1 виходячи з фактичної роботи на посаді судді, оскільки статтею 135 Закону не передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі, а також час перебування на службі у органах внутрішніх справ.

Статтею 8 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі статтею 147 Конституції України, єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

На даний час положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо визначення суддівської винагороди, у тому числі визначення стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, не визнані неконституційними, також відносно них відсутнє офіційне тлумачення Конституційного Суду України, у звязку з чим посилання позивача на нормативно-правові акти щодо визначення стажу роботи судді, які діяли до 28.03.2015, та положення статей 22 і 58 Конституції України , суд вважає необґрунтованими.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наказ ТУДСА України в Запорізькій області від 30.03.2015 № 57-ос щодо встановлення позивачу ОСОБА_1 з 28.03.2015 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу за стаж роботи більше 10 років (12 років 06 місяців 19 днів) прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко