Справа № 808/1073/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року ( 11 год. 40 хв.)Справа № 808/1073/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії

головуючого судді Максименко Л.Я.,

суддів - Дуляницької С.М., Нестеренко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Мєдніковій Р.О.,

та представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, довідка АБ № 467185 від 31.07.2012; ОСОБА_2, довіреність від 16.01.2015

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 100/8402/нк від 22.04.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства «Весна-1», с. Північне

до відповідача: Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ

про: скасування постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Весна-1» (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі відповідач) в якому позивач просить суд скасувати в повному обсязі постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.01.2015 № 22-ДН-1-Е.

В обґрунтування позову посилається на те, що висновок комісії про допущення товариством порушень вимог ч. 1 ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства» є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам. Вказує, що до товариства звернувся представник акціонера ОСОБА_4 ОСОБА_5 із заявою про надання інформації та документів, перелік яких передбачено п. 1-3, 5-11, 13, 14, 16, 17 ст.77 Закону України «Про акціонерні товариства». На підтвердження повноважень надав довіреність, яка передбачала право на здійснення від імені та в інтересах ОСОБА_4 повноважень по реалізації належних йому корпоративних прав, що посвідчена уповноваженим представником органа місцевого самоврядування. На думку позивача, товариство правомірно та на законних підставах відмовило ОСОБА_5 у наданні запитаних документів, оскільки надана ним довіреність не відповідала за формою, визначеній у ст.ст. 37, 40 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене вважає, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку безпідставно застосовано штрафні санкції до товариства, а тому постанову від 30.01.2015 № 22-ДН-1-Е слід визнати протиправною та скасувати.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали адміністративний позов, просять його задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 05.06.2015 вих. № 225/06-10 посилається на те, що ПрАТ «Весна-1» було допущено порушення вимог ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки відмовлено у надані за заявою гр.ОСОБА_5, як представника гр. ОСОБА_4 за довіреністю від 07.10.2014 б/н інформації про діяльність емітента в межах, передбачених законом. Вказує, що як вбачається з листа ПрАТ «Весна-1» від 17.12.2014 № 128, інформація щодо недійсності довіреності від 21.08.2012, посвідченої секретарем Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_6, яка є вчиненим у письмовій формі правочином, на час розгляду заяви у товариства була відсутня. Отже, право акціонера на отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства, яке визначено у п. п. 4) п. 1 ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства» могло бути реалізовано гр. ОСОБА_5 , який є представником гр. ОСОБА_4 за доданою до його заяви від 07.10.2014 б/н довіреністю від 21.08.2012 (зареєстрованої в реєстрі за № 69). На підставі викладеного, вважає, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку законно та обґрунтовано прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 3 400,00 грн., а тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судове засідання 10.06.2015 проводилось в режимі відеоконференції з технічною фіксацією програмно-апаратним комплексом «Камертон».

У судовому засіданні 10.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що 15.01.2015 уповноваженою особою комісії начальником ДТУ НКЦПФР ОСОБА_7 складено акт № 26-ДН-1-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, в якому зазначено, що ПрАТ «Весна-1» на заяву гр. ОСОБА_5 як представника ОСОБА_4 за довіреністю від 07.10.2014 б/н, не було надано на його письмовий запит інформації про діяльність емітента в межах, передбачених законом, що є порушенням вимог ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства».

30.01.2015 постановою № 22-ДН-1-Е уповноважена особа комісії т.в.о. начальника ДТУ НКЦПФР ОСОБА_8, за ненадання інвестору в цінні папери (в тому числі акціонеру) на його письмовий запит інформації про діяльність емітента в межах, передбачених законом, наклала на ПрАТ «Весна-1» штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Не погоджуючись із постановою від 30.01.2015 № 22-ДН-1-Е та вимогою про її скасування ПрАТ «Весна-1» звернулось до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні закріплено Законом України від 30.10.1996 № 448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон № 448/96-ВР).

Згідно з ч. 1 ст. 5 вказаного Закону державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Положення п. 15 ч.2 ст. 7 Закону № 448/96-ВР передбачають, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань встановлює вимоги, порядок та стандарти щодо обов'язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 8 ст.11 Закону № 448/96-ВР передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 «Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій» затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 16.10.2012 № 1470, уповноважені особи Комісії в межах своїх повноважень зобов'язані в кожному випадку виявлення правопорушення вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту правопорушення, всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, а також своєчасно застосувати передбачені законодавством санкції. Рішення у справі повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи. Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, отримані в законному порядку, що свідчать про наявність чи відсутність правопорушення, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалося вище, 30.01.2015 постановою № 22-ДН-1-Е уповноважена особа комісії т.в.о. начальника ДТУ НКЦПФР ОСОБА_8, за ненадання інвестору в цінні папери (в тому числі акціонеру) на його письмовий запит інформації про діяльність емітента в межах, передбачених законом, наклала на ПрАТ «Весна-1» штраф у розмірі 3 400,00 грн. Рішення обґрунтовано тим, що ПрАТ «Весна-1» допущено порушення вимог ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства».

Досліджуючи законність та обґрунтованість висновків Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку суд виходить з того, що порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов'язки акціонерів визначається Законом України від 17.09.2008 № 514-ІV «Про акціонерні товариства» (далі Закон № 514-VІ).

Згідно з ч. 1 ст. 78 Закону № 514-VІ акціонерне товариство забезпечує кожному акціонеру доступ до документів, визначених пунктами 1-3, 5-11, 13, 14, 16 і 17 частини першої статті 77 цього Закону.

Стаття 77 Закону № 514-VІ визначає, що акціонерне товариство зобов'язане зберігати:

1) статут товариства, зміни до статуту, засновницький (установчий) договір;

2) положення про загальні збори, наглядову раду, виконавчий орган та ревізійну комісію, інші внутрішні положення товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

3) положення про кожну філію та кожне представництво товариства;

5) принципи (кодекс) корпоративного управління товариства;

6) протоколи загальних зборів;

7) матеріали, з якими акціонери мають (мали) можливість ознайомитися під час підготовки до загальних зборів;

8) протоколи засідань наглядової ради та колегіального виконавчого органу, накази і розпорядження голови колегіального та одноосібного виконавчого органу;

9) протоколи засідань ревізійної комісії, рішення ревізора товариства;

10) висновки ревізійної комісії (ревізора) та аудитора товариства;

11) річну фінансову звітність;

13) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

14) проспект емісії, свідоцтво про державну реєстрацію випуску акцій та інших цінних паперів товариства;

16) особливу інформацію про товариство згідно з вимогами законодавства;

17) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, його внутрішніми положеннями, рішеннями загальних зборів, наглядової ради, виконавчого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону № 514-VІ протягом 10 робочих днів з дня надходження письмової вимоги акціонера корпоративний секретар, а в разі його відсутності - виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний надати цьому акціонеру завірені підписом уповноваженої особи товариства копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За надання копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати вартості витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов'язаних з пересиланням документів поштою.

Акціонери можуть отримувати додаткову інформацію про діяльність товариства за згодою виконавчого органу товариства або у випадках і порядку, передбачених статутом або рішенням загальних зборів акціонерного товариства.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_5, як представник гр. ОСОБА_4, звернувся до ПрАТ «Весна-1» із заявою від 13.10.2014 вих. № 44, в якій просив товариство надати належним чином засвідчені копії наступних документів: статут ПрАТ «Весна-1», зміни до статуту, засновницький (установчий) договір; положення про загальні збори, наглядову раду, виконавчий орган та ревізійну комісію, інші внутрішні положення товариства, що регулюють діяльність органів товариства та зміни до них; положення про кожну філію та кожне представництво товариства; принципи (кодекс) корпоративного управління товариства тощо.

Листом від 23.10.2014 за вих. № 110 у надані запитаних документів ПрАТ «Весна-1» відмовлено.

Як зясовано судом із усних пояснень представника позивача, відмова у надані документів ґрунтується на тому, що подана ОСОБА_5 довіреність на представництво інтересів ОСОБА_4, оформлена із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а тому відповідно за нею ОСОБА_5 не міг отримати інформацію, що відноситься до корпоративних прав акціонера.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону № 514-VІ корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 514-VІ передбачено, що акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Статтею 25 Закону № 514-VІ визначено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Тобто, отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства, є однім із різновидів управління власними корпоративними правами акціонера.

В свою чергу, передача повноважень на здійснення наданих Законом № 514-VІ прав акціонера повинна бути належним чином оформлена.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 1-4 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Документи, оформлені державними і приватними нотаріусами, мають однакову юридичну силу. У населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3425-ХІІ визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40 Закону № 3425-ХІІ до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються: довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами.

Тобто, системний аналіз положень ст.ст. 37 та 40 Закону № 3425-ХІІ дає підстави стверджувати, що законодавець вимагає для здійснення повноважень з управління і розпорядження корпоративними правами наявність у довіреної особи нотаріально посвідченої довіреності.

При цьому, така довіреність не може посвідчуватись уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування навіть у тих адміністративних одиницях, де немає нотаріусів.

Як свідчить долучена до справи довіреність від 21.08.2012, зареєстрована в реєстрі за № 69, остання посвідчена секретарем Терпінівської сільської ради ОСОБА_6.

Отже, суд вважає, що оскільки гр. ОСОБА_5 до заяви від 13.10.2014 за вих. № 44 щодо надання документів була долучена саме посвідчена таким чином довіреність, остання не надавала права довіреній особі на отримання інформації та відповідно реалізацій повноважень акціонера, як власника корпоративних прав.

З огляду на викладене, ПрАТ «Весна-1» було цілком законно та обґрунтовано відмовлено гр. ОСОБА_5 у наданні запитаної інформації, оскільки повноваження останнього не підтверджувались належним чином оформленою довіреністю.

Таким чином, висновки уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо порушення з боку ПрАТ «Весна-1» вимог ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства» є незаконними та не обґрунтованими.

Посилання як позивача в адміністративному позові, так і представника відповідача у письмових запереченнях та усних поясненнях на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку питання про дійсність (недійсність, нікчемність) правочину не ставиться. Мова йде лише про те, що на управління корпоративними правами особи-акціонера потрібна нотаріально посвідчена довіреність, якої в даному випадку ОСОБА_5 надано не було. При цьому, довіреність від 21.08.2012 може використовуватись довіреною особою для здійснення інших повноважень в інтересах свого довірителя, на виконання яких вона і була видана.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши законність та обґрунтованість доводів сторін у справі, суд вважає що відповідачем у справі не доведено наявність з боку ПрАТ «Весна-1» порушень вимог ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства», а тому оскаржувану постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 22-ДН-1-Е про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 30.01.2015 слід визнати протиправною та скасувати.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Весна-1» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 22-ДН-1-Е про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 30.01.2015.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Весна-1» 182,70 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л.Я. Максименко

Судді С.М. Дуляницька

ОСОБА_9