Справа № 804/3630/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/3630/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Актив-Банк» ОСОБА_11 (відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Банк-агент Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «ОТП Банк» про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень і наказу, зобовязання вчинити певні дії, -
До адміністративного суду надійшов вищевказаний позов в якому позивачі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просили суд:
1. визнати їх вкладниками ПАТ «КБ «Актив-Банк», які набули право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття 24.12.2014 року рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк»;
2. визнати незаконним та скасувати рішення відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_11 від 27 грудня 2014 року про не включення їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по вкладам банку ПАТ «КБ «Актив-Банк», прийняте останнім впродовж 27 грудня 2014 року;
3. визнати незаконним та скасувати рішення відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте в особі виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29 грудня 2014 року про не включення їх до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання виплат по вкладам банку ПАТ «КБ «Актив-Банк»;
4. визнати незаконним та скасувати наказ №36 від 23.03.2015 року виданий відповідачем-1 про визнання нікчемними договорів: від 19.06.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Актив-Банк», №ДФО-28-181652 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181649 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181636 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181646 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_12 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181654 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_7 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» договір №ДФО-28-181647 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_8 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181655 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_10 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181657 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_9 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181651 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»; від 19.06.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Актив-Банк» №ДФО-28-181642 строкового вкладу «ОСОБА_12 класичний плюс»;
5. зобовязати відповідача-1 включити їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по вкладам банку ПАТ «КБ «Актив-Банк»;
6. зобовязати відповідача-1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок їх - позивачів, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Актив-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
7. зобовязати відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних включити їх до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання виплат по вкладам банку ПАТ «КБ «Актив-Банк»;
9. визнати незаконними дії відповідачів: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_11 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ненадання належної відповіді позивачам, щодо їх запитів про наступне:
- чи внесені відомості про них як про вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк» до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, коли та в якому відділенні АТ «ОТП Банк» вони зможу отримати свій вклад;
- на якій підставі вони не були внесені в Загальний реєстр вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ким та коли було прийняте таке рішення. /а.с.221-229/.
В обґрунтування позову позивачі зазначили про протиправну відмову Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» ОСОБА_11 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення їх до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушують їх право на отримання гарантованої суми вкладу.
До суду 09 червня 2015 року від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.
Відповідач-1 в судове засідання не зявився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.
Відповідач-1 надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив даний позов залишити без задоволення, а справу розглядати за його відсутності та зазначив, що власник грошового вкладу із значною сумою подрібнював (розбивав)/розподіляв свій вклад (грошові кошти на банківському рахунку) на суми до 200 тис.грн. і цими подрібненими частками фактично «перекидав» кошти на рахунки інших довірених фізичних осіб, в даному випадку позивачів. Після здійснення такої фінансової операції особа, на рахунок якої надходила грошова сума, фактично набувала гарантоване право на отримання коштів в сумі до 200 тис.грн. безпосередньо від Фонду, а власник вкладу отримував перевагу перед іншими кредиторами ОСОБА_13, що є порушенням п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, на виконання вимог встановлених ч.2 ст.38 цього Закону та за наслідками перевірки правочинів (договорів), листами від 26.03.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» повідомлено позивачів про те, що депозитні договори, укладені між ними та банком є нікчемними в порядку ст.ст.37, 38, 48 даного Закону.
Враховуючи всі вищевказані обставини, Уповноваженою особою Фонду правомірно не включено позивачів до переліку вкладників, і як наслідок Фондом не включено позивачів до загального реєстру вкладників і не відшкодовано кошти за рахунок Фонду у звязку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Відповідач-2 в судове засідання свого представника не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.
До суду від відповідача-2 надійшли заперечення проти позову, в яких він зазначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надає відповіді на всі запити, які до нього надходять. На запити всіх позивачів їм також були надіслані письмові відповіді, виходячи з того обсягу інформації, яку мав та якою мав право розпоряджатися Фонд гарантування на момент надання таких відповідей. Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10 отримали такі відповіді в січні 2015 року, про що зазначено в самій позовній заяві. ОСОБА_5 позивачів письмові відповіді також були надіслані. Не погодження позивачів зі змістом таких відповідей не означає, що вони не були надані Фондом гарантування.
Крім того, відповідач-2 зазначив, що оскільки позивачів не було включено уповноваженою особою до переліку вкладників, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав правових підстав здійснюватися відповідні процедури по включенню їх до Загального реєстру, а тому відповідач-2 просив суд у задоволенні позову відмовити.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання свого представника також не направила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як видно із матеріалів справи, 12.06.2014 року, постановою Правління Національного банку України за №349/БТ (банківська таємниця), зі змінами від 26.06.2014 р. за №382/БТ (банківська таємниця), ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» було віднесено до категорії проблемних банків, та були встановлені обмеження в його діяльності.
03.09.2014 року в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.09.2014 року по 03.12.2014 року, на підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладу фізичних осіб від 02.09.2014 року №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» ОСОБА_11
03.12.2014 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №134, строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» подовжено до 30.12.2014 року.
23.12.2014 року, постановою Правління національного банку України №838, прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК».
24.12.2014 року, на підставі постанови Правління національного банку України від 23.12.2014 року № 838, Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» строком на 1 рік з 24.12.2014 року по 23.12.2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_11
24.12.2014 року ліцензії ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» повернуто до Національного банку України.
Для отримання коштів вкладники ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» з 30.12.2014 року по 11.02.2015 року включно повинні звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «ОТП Банк». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Відшкодування вкладникам ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 30.12.2014 р. по 11.02.2015 р., здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.
Відповідно до обяви АТ «ОТП Банк» від 30.12.2014 року розпочалися виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК».
Судом також встановлено, що позивачами на адресу відповідача-1 були надіслані заяви щодо задоволення вимог кредиторів. Проте, листами відповідач-1 відмовив у проведенні виплат за зазначеними вище договорами та повідомив позивачів, що в порядку ст.ст.37, 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» укладені договори визнані нікчемними. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. З урахуванням зазначеного, вимоги позивачів відхилені в звязку з не підтвердженням заявлених ними вимог фактичним даним, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду (п.2 ч.2 ст.49 цього Закону). Відповідно до вимог ч.8 ст.49 даного Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачів з позовом до суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 1 та частини 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, повязаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Частина 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частина 6 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі Загальний Реєстр).
Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на СО-дисках у сзу файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Згідно частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Суд зазначає, що позивачам відповідачем-1 фактично було відмовлено у включенні до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по вкладам ПАТ «КБ «Актив-Банк».
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Звернення до суду є способом захисту порушених субєктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Обєктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому звязку з поняттям «права» має один і той же зміст.
З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Як було зазначено вище, відповідачем-1 було повідомлено позивачів відповідними листами, що укладені ними з банком правочини є нікчемними.
З матеріалів справи вбачається, що нікчемні договори були вчинені у звязку з тим, що сумам грошових коштів на рахунках клієнтів ПАТ «КБ «Актив-Банк» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів, а тому фізичною особою ОСОБА_14 було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування у сумі 200 тис.грн.
Проте, відповідачами не надано жодного доказу, що внаслідок укладання зазначених договорів банківського вкладу та рахунків з позивачами ПАТ «КБ «Актив-Банк» став неплатоспроможним та виконання його зобовязань перед іншими кредиторами стало неможливим та/або даними договорами передбачено передачу майна (коштів) з метою надання окремим категоріям пільг прямо не встановлених законодавством.
Стосовно наявності грошових коштів на рахунку позивачів слід зазначити наступне.
В матеріалах справи відсутні докази перерахування грошових коштів з рахунків позивачів, а тому на рахунках останніх наявні грошові кошти.
Так, в даному випадку, лише вирок суду, який набере законної сили може бути підставою щодо не включення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за даними договорами, а не лише зареєстроване за заявою уповноваженої особи Фонду відкрите кримінальне провадження.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно із ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
У відповідності з п.1 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Таким чином, суд вважає за можливе зобовязати відповідача-1 включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по вкладам ПАТ «КБ «Актив-Банк» позивачів.
Що стосується позовної вимоги щодо визнання позивачів вкладниками ПАТ «КБ «Актив-Банк», які набули право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття 24.12.2014 року рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» то в її задоволенні, суд вважає слід відмовити, оскільки вона протирічить повноваженням суду викладеним в статтях 105, 162 КАС України.
Вимоги позивачів вкладені в пунктах 2, 4 та 6 позову задоволенню не підлягають, оскільки взаємовиключається з вимогами про зобовязання відповідача-1 включити позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по вкладам ПАТ «КБ «Актив-Банк».
Щодо позовних вимог позивачів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладених в пунктах 3, 7, 8 суд зазначає наступне.
Згідно із ч.5 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше, ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів.
З огляду на те, що позивачів не включено Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актив-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то заявлені вимоги позивачів до відповідача-2 на думку суду є вирішенням правовідносин на майбутнє, і тому задоволенню не підлягають.
Що стосується заявлених позовних вимог в частині визнання незаконними дії відповідачів щодо ненадання належної відповіді позивачам, щодо їх запитів /п.9 позову/.
Суд вважає, що позивачами обраний неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки юридично неможливо визнати незаконними дії щодо ненадання відповіді. Ненадання відповіді можна розцінювати лише як форму бездіяльності, а не дії.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_17