Справа № 824/1548/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 липня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1548/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд колегією суддів в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

суддів Дембіцького П.Д., Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.

сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідач не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Денисівка"

до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті

про визнання протиправним та скасування наказу.

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "Денисівка" звернулося до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті №257 від 26.06.2015 р. щодо позбавлення ТДВ "Денисівка" дозволу серії УП №001681 від 16.06.2015 р. та витягу з дозволу серії УП №003051 від 16.06.2015 р. на право перевезення пасажирів по маршруту "Коблеве - Миколаїв - Чернівці" та протиправного призначення ТОВ "Гаджиев" на самостійне виконання рейсів 801/802 по маршруту "Коблеве-Миколаїв-Чернівці" з 29.06.2015 р.

Ухвалою суду від 01.07.2015 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Одночасно з адміністративним позовом, позивачем також подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті №257 від 16.06.2015 р. щодо позбавлення ТДВ "Денисівка" дозволу серії УП №001681 від 16.06.2015 р. та витягу з дозволу серії УП №003051 від 16.06.2015 р. на право перевезення пасажирів по маршруту "Коблеве - Миколаїв - Чернівці" та протиправного призначення ТОВ "Гаджиев" на самостійне виконання рейсів 801/802 по маршруту "Коблеве-Миколаїв-Чернівці" з 29.06.2015 р. до набрання законної сили рішення по даній справі.

В обґрунтування вказував, що оскаржуване рішення заподіює значної шкоди інтересам товариству з додатковою відповідальністю "Денисівка", а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, вказував, що є очевидними ознаки протиправності рішення (наказу) суб'єкта владних повноважень.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті в судове засідання призначене на 02.07.2015 р. явку представника не забезпечила, причини неприбуття не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Враховуючи приписи ст. 118 КАС України суд вважає, що неприбуття представника відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про забезпечення адміністративного позову за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 вищевказаної статті визначено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік форм забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст. ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Окрім цього, позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів та не наведено у заяві обставин, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача стосовно того, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу №257 від 16.06.2015 р. завдасть значних матеріальних збитків позивачу, а неможливість одержання запланованих прибутків приведе в подальшому до скорочення працівників, оскільки вказане твердження суперечить приписам ст.49-2 КЗпП України, яка визначає порядок та строки вивільнення працівників (про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці).

Також суд не бере до уваги доводи позивача, що товариство з додатковою відповідальністю "Денисівка" не допустять на автостанції для здійснення перевезення, оскільки доказів на підтвердження вказаної обставини ним не надано.

Необґрунтованими на думку суду також є доводи позивача щодо нанесення йому значних збитків, оскільки позивачем не надано до суду розрахунку вказаних збитків, а також доказів на підтвердження цього.

Інші доводи позивача також не свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутні передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 71, 117, 118 та 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 07 липня 2015 р.

Головуючий суддя В.К. Левицький

Судді П.Д. Дембіцький

ОСОБА_2