Справа № 816/1864/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1864/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача Приватного підприємства "Інтерресурс"
до відповідача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області
про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року Приватне підприємство "Інтерресурс" (надалі ПП "Інтерресурс") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області (надалі ДПІ у м. Полтаві) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.05.2015 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 214 048,50 грн, з яких за основним платежем 142 699,00 грн та за штрафними санкціями 71 349,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 21.05.2015 № НОМЕР_1, винесене на підставі акта перевірки від 23.04.2015 № 198/16-01-15-01/30486304, є необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України. Позивач зазначає, що при здійсненні операцій з реалізації металобрухту в лютому 2015 року застосував пільгову ставку ПДВ відповідно до норм Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову. У письмових запереченнях проти позову відповідач просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування ПДВ за наявності їх у переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України; на дату подання декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року ПП "Інтерресурс" відповідного нормативно-правововго акта Уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних металів, операцій з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, не прийнято.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ПП "Інтерресурс" () зареєстроване як юридична особа 03.08.1999; перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві з 05.08.1999, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 26).

ДПІ у м. Полтаві 23.04.2015 проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість по ПП "Інтерресурс" за лютий 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки № 198/16-01-15-01/30486304 від 23.04.2015 (а.с.12-13).

У зазначеному акті встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за податковою декларацією з ПДВ за лютий 2015 року ПП "Інтерресурс" задекларувало операції, які звільнені від оподаткування (ряд. 5 "Операції, які звільнені від оподаткування (стаття 197 розділу V Податкового кодексу України, підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України, міжнародні договори (угоди) у розмірі 702 619,00 грн (а.с.15); відповідно до додатку 6 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року підприємство задекларувало операції, звільнені від оподаткування згідно з пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: продаж металобрухту (а.с.19).

При перевірці встановлені порушення пункту 187.1 статті 187 та пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, у звязку з чим занижено податкові зобовязання на 142 699,00 грн та занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до загального фонду державного бюджету за лютий 2015 року, на 142 699,00 грн.

За висновками ДПІ у м. Полтаві, дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкового зобовязання, виявленого в декларації, та відповідальність платника, передбачену пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем на оспорюються.

На підставі акта перевірки № 198/16-01-15-01/30486304 від 23.04.2015 винесене податкове повідомлення-рішення від 21.05.2015 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 214 48,50 грн, з яких за основним платежем 142 699,00 грн та за штрафними санкціями 71 349,50 грн.

З акта перевірки № 198/16-01-15-01/30486304 від 23.04.2015 вбачається, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є неправомірне застосування позивачем режиму звільнення від оподаткування ПДВ з операцій з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів за лютий 2015 року.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

При цьому, пунктом 7.3 статті 7 зазначеного Кодексу передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 цього Кодексу відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 109.1 статті 109 Податкового кодексу України).

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (пункт 109.2 статті 109 Податкового кодексу України).

Пункт 110.1 статті 110 Податкового кодексу України передбачає, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Стаття 111 Податкового кодексу України визначає види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, за вказаною статтею Кодексу порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється (пункт 113.3 статті 113 Податкового кодексу України).

Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, внесені зміни до абзацу першого пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а саме: цифри "2015" замінені цифрами "2017".

З урахуванням внесених змін пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

У додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість" від 12.01.2011 № 15 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 р. № 15" внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, а саме: у назві та пункті 1 постанови цифри і слово "1 січня 2015" замінено цифрами і словом "1 січня 2017"; у назві додатків 1 і 2 до постанови цифри і слово "1 січня 2015" замінено цифрами і словом "1 січня 2017". Ця постанова набрала чинності з дня опублікування 31.03.2015 (Урядовий кур'єр, 2015, 03, 31.03.2015 № 58).

Отже, внесенням змін постановою КМУ від 25.03.2015 № 136 до постанови КМУ від 12.01.2011 № 15 продовжено дію постанови КМУ від 12.01.2011 № 15 до 01 січня 2017 року, якою затверджено перелік відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2017 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

З урахуванням викладеного, на момент здійснення вищезазначеної камеральної перевірки ДПІ у м. Полтаві 23.04.2015 вже було продовжено дію постанови КМУ від 12.01.2011 № 15 до 01 січня 2017 року.

Отже, право позивача на звільнення від оподаткування операцій з продажу металобрухту поновлено до 01 січня 2017 року як Податковим кодексом України (внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України), так і постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 (внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15") .

Таким чином, на момент проведення контролюючим органом перевірки позивач не повинен нести відповідальність за порушення податкового законодавства щодо неоподаткування у лютому 2015 року податком на додану вартість операції з продажу металобрухту в сумі 142 699,00 грн, оскільки на час проведення перевірки та на час розгляду справи відсутній обовязок у платника податків за податковим законодавством щодо оподаткування податком на додану вартість операції з продажу металобрухту. Відповідно, відсутні підстави для застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в сумі 71 349,50 грн за податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2015 № НОМЕР_1.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків акта перевірки ДПІ у м. Полтаві щодо безпідставного ненарахування позивачем податку на додану вартість за лютий 2015 року та, відповідно, протиправність податкового повідомлення-рішення від 21.05.2015 № НОМЕР_1, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 214 048,50 грн, з яких за основним платежем 142 699,00 грн та за штрафними санкціями 71 349,50 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України. якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Інтерресурс" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області від 21.05.2015 № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Інтерресурс" (ідентифікаційний код 30486304) витрати зі сплати судового збору в розмірі 427,15 грн (чотириста двадцять сім гривень пятнадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 7 липня 2015 року.

Суддя Т.С. Канигіна