Справа № 500/1365/15-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 500/1365/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, щодо зменшення розміру пенсії, починаючи з лютого 2015 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити, починаючи з лютого 2015 року, перерахунок її пенсії на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року по справі № 500/5151/14-а; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити, починаючи з лютого 2015 року, нарахування пенсії в розмірі, нарахованому з 15.07.2014 року та провести її виплату. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно, починаючи з лютого 2015 року зменшено розмір пенсії позивача.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу № 963 від 16.04.2009 року позивачка з 04.02.2009 року є одержувачем пенсії відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Закону України «Про державну службу», загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 80%.

15.07.2014 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про перерахунок і виплату пенсії з урахуванням інших виплат згідно з довідкою про складові заробітної плати від 14.07.2014 № 1-19/277, виданою фінансовим управлінням Ізмаїльської міської ради Одеської області, листом від 24.07.2014 року № 104/К-01 відповідач відмовив у перерахунку пенсії.

15.08.2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області (справа № 500/5151/14-а) визнав протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за довідкою від 14.07.2014 № 1-19/277 і зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити позивачу перерахунок пенсії за довідкою від 14.07.2014 № 1-19/277, в тому числі з урахуванням графи «інші виплати», та нарахувати і виплатити їй пенсію в новому розмірі з 15 липня 2014 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року, постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2014 року була залишена без змін.

Згідно довідок від 10.03.2015 року № 1049, 1050 про розмір пенсії ОСОБА_1 розмір її пенсії у липні 2014 року було нараховано в сумі 2336, 80 грн., в грудні 2014 року та в січні 2015 року розмір пенсії складав 2653, 02 грн., а в лютому 2015 року ОСОБА_1 отримала пенсію в сумі 2328,75 грн., що на 324,27 грн. менше, ніж в попередньому місяці.

19.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із письмовою заявою щодо причин зменшення в лютому місяці 2015 року пенсії на 324 грн. 27 коп.

Листом відповідача від 05.03.2015 року № 25/К-01 було повідомлено ОСОБА_1, що розмір її пенсії, на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, було перераховано у розмірі 70 % від заробітної плати.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області було протиправно зменшено розмір пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2015 року, при цьому відповідач рішень про зменшення розміру пенсії не приймав.

Також суд зазначив, що вимога позивачки про зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмальському районі Одеської області здійснити, починаючи з лютого 2015 року, перерахунок її пенсії на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року по справі № 500/5151/14-а є тотожною із вимогою про зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, починаючи з 01 лютого 2015 року, здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії в розмірі нарахованому з 15 липня 2014 року та провести її виплату.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області, щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2015 року та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, починаючи з 01 лютого 2015 року, здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії в розмірі нарахованому з 15 липня 2014 року та провести її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", № 3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, яким внесено зміни доЗакону України "Про державну службу" зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а з моменту вступу в законну силу Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" втратили чинність положення статті 37 Закону України "Про державну службу", щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу", положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттямЗакону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не зазнали змін.

Згідно з приписами вказаної статті, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким, чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу", з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції до внесення змін Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик