Справа № 804/10104/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 рокусправа № 804/10104/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного апеляційного суду від 30 вересня 2014 року у справі

за позовом ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області ( далі ОСОБА_1 ЖКГБ ВК Орджонікідзевської МР ) звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ( далі ДФІ в Дніпропетровській області ) , в якій просить визнати протиправною та скасувати винесену ДФІ в Дніпропетровській області в особі структурного підрозділу Нікопольської обєднаної державної фінансової інспекції ( далі Нікопольської ОДФІ ) вимогу №860-15/1711 від 18.06.2014 року Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень.

Постановою Дніпропетровського окружного апеляційного суду від 30 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 ЖКГБ ВК Орджонікідзевської МР звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах заявлених позовних вимог і доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.п.2 п.11, п.п.1 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року №65 Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету, звернення ОСОБА_1 ЖКГБ ВК Орджонікідзевської МР Дніпропетровської області від 23.04.2014 року №128, на підставі направлення від 28.04.2014 року №164 службовими особами відповідача проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині підтвердження достовірності обсягів кредиторської заборгованості станом на 01.03.2014 року, в ОСОБА_1 ЖКГБ ВК Орджонікідзевської МР за період з 1.01.2013 року по 1.03.2014 року, за наслідками якої складено акт № 860-22/08 від 3.06.2014 року, у якому зафіксовано виявлені ревізією порушення позивачем вимог чинного законодавства України.

На підставі акту ревізії відповідачем винесено вимогу Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень, якою позивача зобовязано, зокрема опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, зменшити в обліку кредиторську заборгованість по розрахунках з МКП ЖЕО за виконані роботи (різницю у вартості виконаних робіт) на суму 2744,76 грн., зменшити в обліку кредиторську заборгованість по розрахунках з ТОВ «Ангоб» за виконані роботи (різницю у вартості виконаних робіт) на суму 12 137 грн., посилити контроль за правильністю та достовірністю внесення підрядниками даних до первинних документів,та прийняти відповідне управлінське рішення за результатом розгляду матеріалів ревізії.

Зазначена вимога Нікопольської ОДФІ №860-15/1711 від 18.06.2014 року оскаржена позивачем в судовому порядку.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України № 499/2011 від 23.04. 2011 року (далі Положення № 499/2011), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За приписами пп. 4 п. 4 Положення № 499/2011, Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 6 Положення № 499/2011 Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням № 499/2011 установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду з позовом в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України № 2939-ХІІ від 26.01.1993 року «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду про скасування вимоги Нікопольської ОДФІ №860-15/1711 від 18.06.2014 року, в якій зазначено про наявність кредиторської заборгованості з капітальних видатків за укладеними договорами з контрагентами МКП ЖЕО, та ТОВ «Ангоб» через завищення вартості будівельних матеріалів , та яка містить зобовязання відповідача зменшити в обліку кредиторську заборгованість по розрахунках з цими контрагентами на суму 2744,76 грн., та 12 137 грн. відповідно, посилити контроль за правильністю та достовірністю внесення підрядниками даних до первинних документів,та прийняти відповідне управлінське рішення за результатом розгляду матеріалів ревізії.

Оскільки оскаржувана вимога №860-15/1711 від 18.06.2014 року винесена ДФІ в Дніпропетровській області в межах повноважень за результатами перевірки згідно чинного законодавства, обовязкова до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Керуючись ч.1 п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного апеляційного суду від 30 вересня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко