Справа № 812/242/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/242/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смішливої Т.В.

при секретарі судового засідання Лиманюку М.А.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 110 від 11.03.2015

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 9/12-09-10 від 09.01.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.11.2014 № 2163-25 в частині,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.11.2014 № 2163-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.11.2014 Державною податковою інспекцією в м. Лисичанську ГУ Міндоходів у Луганській області сформовано та направлено позивачу податкову вимогу № 2163-25 про сплату податкового боргу на загальну суму 10937,52 грн. При цьому, на думку позивача, відповідачем порушено вимоги ст. 6 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої платників податків звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином позивач вважає, що для нього існують законні підстави звільнення від сплати за користування земельними ділянками та майном державної й комунальної власності, встановлені, зокрема Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на період проведення антитерористичної операції. А тому, на підставі викладеного просить суду визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 2163-25 від 07.11.2014 на суму 10937,52.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, надав заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначив, що у звязку з тим, що податкову заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Товариство сплатило у сумі 334,04 грн. в строки та в порядку, визначені ст. 266 Податкового кодексу України, позивач вважає законним зменшити позовні вимоги, викладені Товариством в адміністративному позові від 23.03.2015 вих. № 01-31/2/23 та остаточно просив суд податкову вимогу ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області від 07.11.2014 № 2163-25 визнати протиправною і скасувати в частині грошових зобовязань за земельний податок з юридичних осіб 6962,98 грн. та за орендну плату з юридичних осіб - 3640,50 грн., на загальну суму 10603,48 грн. стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає посилання позивача на нечинність Розпорядження КМУ № 1053-р недоречним з причини відсутності переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, що стосується тільки Кабінету Міністрів України та не належить до компетенції податкових органів. Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/18330/14 від 09.05.2015 визнано нечинним Розпорядження КМУ № 1079-р від 05.11.2014, втім питання вищевказаного переліку населених пунктів залишено без вирішення. Зазначив, що статтею 1 Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. У зв'язку з цим відповідач вважає, що до закінчення антитерористичної операції та за відсутністю відповідного переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, неможливо на законодавчому рівні звільнення від сплати орендної плати за користування земельним ділянками. Тому відповідач вважє оскаржувану податкову вимогу від 07.11.2014 № 2163-25 на суму 10937,52 грн. правомірною та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі ТОВ «ЛЕО»), , є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Луганської міської ради 02.04.2001 за № 0000206. (Т. І а.с. 40-41)

Згідно договору оренди землі від 15.09.2009, укладеного на підставі рішення Лисичанської міської ради № 1034 від 27.05.2009 між Лисичанською міською радою та ТОВ «ЛЕО», останнє є орендарем земельної ділянки загальною площею 1,1116 га, на якій розташовано ПС 110 кВ та опори ПЛ 110кВ, які належать орендарю. (Т. І а.с. 103-107)

Крім того, ТОВ «ЛЕО» є користувачем земельних ділянок по місту Новодружевськ та місту Привілля, що підтверджено витягами про нормативну грошову оцінку вказаних земельних ділянок (Т. І а.с. 194-264)

ТОВ «ЛЕО» перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області як платник окремих податків, зокрема земельного податку.

Позивачем у січні 2014 року подано до ДПІ в м. Лисичанську податкові декларації з плати за землю (земельний податок, орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких самостійно визначено щомісячну суму земельного податку та орендної плати, які позивач зобовязаний сплачувати до 30 числа, що настає за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України), а саме:

- декларація з земельного податку по м. Лисичанську із визначенням податкового зобовязання за вересень 2014 року у сумі 6469,06 грн. зі строком сплати до 30 жовтня 2014 року (Т. ІІ а.с. 5-13)

- декларація з земельного податку по м. Привілля із визначенням податкового зобовязання за вересень 2014 року у сумі 183,61 грн. зі строком сплати до 30 жовтня 2014 року (Т. ІІ а.с. 2-4)

- декларація з земельного податку по м. Новодружеськ із визначенням податкового зобовязання за вересень 2014 року у сумі 342,39 грн. зі строком сплати до 30 жовтня 2014 року (Т. І а.с. 125-127)

- декларація з орендної плати по м. Лисичанську із визначенням податкового зобовязання за вересень 2014 року у сумі 3640,50 грн. зі строком сплати до 30 жовтня 2014 року (Т. І а.с. 118-119)

Як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень податкові зобовязання за вказаними деклараціями позивачем виконувались своєчасно та в повному обсязі за період з січня по серпень 2014 року та з жовтня по грудень 2014 року. (Т. І а.с. 128-170)

Тобто, ТОВ «ЛЕО» не сплачено орендну плату за землю та земельний податок лише за вересень 2014 року зі строком сплати до 30 жовтня 2014 року.

Згідно облікової картки ТОВ «ЛЕО» з орендної плати станом на 30.10.2014 у позивача відсутня як заборгованість так і переплата з орендної плати за землю. Цією ж датою на підставі декларації з орендної плати податковим органом збільшено податкові зобовязання на 3640,50 грн. Вказана сума станом на 06.11.2014 позивачем не сплачена. (Т. І а.с. 79-80)

В обліковій картці з земельного податку по місту Лисичанську зазначено, що станом на 30.10.2014 ТОВ «ЛЕО» мало переплату у сумі 30,99 грн. За вересень зі строком сплати до 30.10.2014 за декларацією позивача податковим органом збільшено податкові зобовязання на суму 6469,06 грн., а з урахуванням переплати у розмірі 30,99 грн. до сплати підлягало 6438,07 грн. Вказана сума позивачем не сплачена. (Т. І а.с. 76-78)

В обліковій картці з земельного податку по місту Новодружеськ зазначено, що станом на 30.10.2014 за ТОВ «ЛЕО» обліковувалась переплата у сумі 1,09 грн. За вересень зі строком сплати до 30.10.2014 за декларацією позивача податковим органом збільшено податкові зобовязання на суму 342,39 грн., а з урахуванням переплати до сплати підлягало 341,30 грн. Вказана сума позивачем не сплачена. (Т. ІІ а.с. 18-21)

Згідно облікової картки з земельного податку по місту Привілля за вересень зі строком сплати до 30.10.2014 за декларацією ТОВ «ЛЕО» податковим органом збільшено податкові зобовязання на суму 183,61 грн., яка позивачем станом на 06.11.2014 не сплачена. (Т. ІІ а.с. 14-17)

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що станом на 06.11.2014 ТОВ «ЛЕО» податковий борг з земельного податку розмірі 6962,98 грн. (6438,07 + 341,30 + 183,61) та з орендної плати за землю у сумі 3640,50 грн.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків п.49.1 ст.49 Податкового кодексу.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення у встановлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України.

У звязку з наявність податкового боргу ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області винесено податкову вимогу № 2163-25 від 07.11.2014 на суму 10937,52, яка складається з земельного податку з юридичних осіб 6962,98 грн.; з орендної плати за землю з юридичних осіб 3640,50 грн. та за податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами 334,04 грн. (Т. І а.с 18).

ТОВ «ЛЕО» 17.11.2014 подано до Головного управління Міндоходів у Луганській області скаргу № 01-27/2/324 на податкову вимогу від 07.11.2014 № 2163-25. (Т. І І а.с. 19-20).

Рішенням Головного управління Міндоходів у Луганській області № 2/12-32-25-01/20 від 13.01.2015 скарга позивача залишена без задоволення, а податкова вимога № 2163-25 від 07.11.2014 залишена без змін. (Т. І а.с. 22).

ТОВ «ЛЕО» 29.01.2015 звернулося з повторною скаргою № 01-27/2/39 до Державної фіскальної служби України. Рішенням ДФС України № 3154/6/99-99-23-05-15 від 17.02.2015 повторну скаргу позивача залишено без задоволення, оскаржувану податкову вимогу без змін. (а.с. 28)

Згідно уточнених позовних вимог податкова вимога № 2163-25 від 07.11.2014 в частині визначення податкової заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами на суму 334,04 грн. позивачем не оскаржується, а тому правомірність її винесення в цій частині судом не перевіряється.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваної вимоги в частині визначення податкового боргу з земельного податку та орендної плати за землю суд враховує таке.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - ОСОБА_2 №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що ОСОБА_2 № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, ОСОБА_2 № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Податкова заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у сумі 6962,98 грн. та з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 3640,50 грн., визначена у податковій вимозі № 2163-25 від 07.11.2014, виникла у ТОВ «ЛЕО» у звязку з несплатою узгоджених податкових зобовязань по строку сплати до 30.10.2014.

Тобто, податковий борг за вказаними зобовязаннями виник лише 31.10.2014.

Згідно частини 2 статті 53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 07.10.2010 № 2591-VI розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

Тобто, розпорядження КМУ Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 діяло у часі з 30.10.2014 до 05.11.2014, тобто, до зупинення його дії розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р.

Згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053, міста Лисичанськ, (Лисичанська міська рада): м. Новодружеськ (Новодружеська міська рада); м. Привілля (Привільська міська рада) є населеними пунктами, на території яких здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується пільгами, встановленими статтею 6 Закону № 1669 щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (земельного податку, орендної плати).

За приписами ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

ТОВ «ЛЕО» надано суду сертифікати Торгово-промислової палати України (висновки) про форс-мажорні обставини, які виникли для ТОВ «ЛЕО» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів, у тому числі і у спірний період. (№ 691 від 30.09.2014, № 692 від 30.09.2014, № 898 від 15.10.2014, № 1593 від 14.11.2014) (Т. І а.с. 36-39).

Суд приймає їх до уваги, хоча статтею 6 Закону № 1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ЛЕО».

Що стосується строку звернення до суду з даним позовом, то з урахуванням того, що позивачем надано докази своєчасного звернення з позовом щодо оскарження податкової вимоги № 2163-25 від 07.11.2014 до Харківського окружного адміністративного суду та повернення зазначеного позову через відновлення роботи Луганського окружного адміністративного суду, суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати податкову вимогу від 07.11.2014 № 2163-25 Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області в частині визначення грошових зобовязань за земельний податок з юридичних осіб у сумі 6962,98 грн. та орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 3640,50 грн., а всього на загальну суму 10603,48 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» () з Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн. (одна тис. вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.)

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову в повному обсязі складено та підписано судом 10 липня 2015 року

Суддя ОСОБА_3