Справа № 820/5509/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"25" червня 2015 р. Справа № 820/5509/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Харкові адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хой до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хой (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2 Хой) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДМС) вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_2 Хой ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2003 року на підставі висновку ВГІРФО ГУМВС в Харківській області від 26.09.2003 р. йому була видана безстрокова посвідка ХР 09434 на постійне проживання в Україні. 05.05.2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про здійснення обміну бланку посвідки у звязку із її пошкодженням (залиттям водою) та непридатністю для її подальшого використання, на яку отримав відмову у звязку із вилученням слідчим органом його особистої справи, що на його думку, не є підставою, згідно діючого законодавства України для такої відмови, що є порушенням його законних прав, свобод та інтересів.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, позов підтримав у повному обсязі.

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_3 до суду були надіслані письмові заперечення , в яких проти позову заперечував, посилаючись на те, що на підставі п. 4.5. Розділу 4 Тимчасового розгляду заяв для оформлення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013 р. № 681, прийнятого відповідно до п. 2 Порядку оформлення, виготовлення та видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 28.03.2012 р. № 251 працівник територіального органу чи підрозділу ДМС України при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє, зокрема, відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених п. 17 Порядку (Постанова КМУ № 251), а тому не має змоги повно та всебічно дослідити документи, які були подані позивачем, без його особової справи, вилученою слідчим органом.

Представником відповідача до суду надано клопотання про слухання справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представників сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено при судовому розгляді справи ОСОБА_2 Хой, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_1 (паспорт типу: Р код: VNM № 1195795, виданий 02.10.2008 року Посольством ОСОБА_1 в Україні) постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2003 року на підставі висновку ВГІРФО ГУМВС в Харківській області від 26.09.2003 р. ОСОБА_2 Хой був документований посвідкою ХР 09434 на постійне проживання в Україні безстроково, в якій міститься штамп місця реєстрації позивача.

05.05.2015 р. позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківський області, в якій просив здійснити йому обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку з її пошкодженням (залиттям водою) та непридатністю для її подальшого використання, але відповідач обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні позивачу не здійснив, надавши письмову відповідь за № 04/9690 від 15.05.2015 р., в якій посилається на неможливість вирішити питання по суті у зв'язку з вилученням СУ ГУМВС України в Харківській області особової справи про залишення на постійне проживання в Україні позивача.

Як вбачається з наданої ГУ ДМС України в Харківській області відповіді, позивачем були надані до своєї заяви усі документи, необхідні для обміну бланку посвідки, а відмовлено йому було з інших підстав.

Указом Президента України від 06.04.2011 р., № 405/2011 "Питання Державної міграційної служби України" (далі по тексту Указ № 405/2011) було затверджено Положення про Державну міграційну службу України.

У п.п. 8 п. 4 Указу № 405/2011 визначено, що ДМС України відповідно до покладених на неї завдань здійснює оформлення і видачу іноземцям та особам без громадянства запрошень для в'їзду в Україну, документів для тимчасового перебування або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, студентських квитків студентам із числа іноземців та осіб без громадянства, вилучає ці документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в'їзду в Україну в передбачених законодавством випадках.

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. № 251 (надалі по тексту Порядок) в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25 - і 45 - річного віку згідно п. 9 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Підпунктом 3 п. 14 Порядку передбачено, що обмін посвідки здійснюється у разі непридатності посвідки до користування (пошкодження з різних причин тощо).

У разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства може звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання (п. 22 Порядку).

У п. 3.18. Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 р. № 681 (далі Тимчасовий порядок) у разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства можуть звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання.

Згідно з п. 4.5. Тимчасового порядку працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Таким чином, оскільки при розгляді заяви про обмін пошкодженої посвідки на нову лише звіряються відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, то суд зазначає про неправомірність відмови позивачу в обміні, оскільки процедура розгляду не передбачає урахування документів, наявних в матеріалах особової справи такої особи, що є (має бути) в територіальному підрозділі ДМС.

Крім того, пунктом 17 вищезазначеного Порядку передбачено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Отже, суд звертає увагу на те, що Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в своїй відповіді від 15.05.2015 р. року жодних з вищезазначених підстав не зазначило. Крім того, не вказало на будь-який інший випадок, передбачений законами, тобто рішення про відмову є невмотивованим.

Суд звертає увагу, що особова справа позивача про залишення на постійне проживання в Україні була вилучена слідчим управлінням 17.03.2011 року і досі знаходиться там, як і інші вилучені слідчим управлінням особові справи громадян ОСОБА_1.

Більше чотирьох років СУ ГУМВС України в Харківський області проводить слідчі дії, які не мають ніякого відношення до виконування своїх обов'язків ГУ ДМС України в Харківський області, пов'язаних в здійсненні обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні, яке передбачене законодавством України.

Наданою відповіддю ГУ ДМС України в Харківський області підтверджує не здійснення обміну бланків посвідок на постійне проживання в Україні громадянам ОСОБА_1, справи яких вилучені слідчим управлінням МВС України в Харківській області та знаходяться слідчому управлінні.

Таким чином, ГУ ДМС України в Харківській області, посилаючись на вилучення слідчим управлінням справи про залишення на постійне проживання в Україні позивача безпідставно відмовило в здійсненні йому обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні, чим грубо порушило права, свободи та законні інтереси позивача, оскільки вилучення справи не є підставою, згідно Порядку, для відмови позивачеві в здійсненні обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 цієї ж статті закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАСУ).

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що при наданні відмови позивачу в обміні посвідки на постійне проживання в Україні у звязку із її ошкодженням, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його відмова є неправомірною, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно п. 2 ч. 2. ст. 162 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хой до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Римарська, 24, ) вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_2 Хой ІНФОРМАЦІЯ_1 (61105, АДРЕСА_1).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.