Справа № 818/473/15
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 р. Справа № 818/473/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури м. Суми про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні та мотивує тим, що 20 лютого 2010 року щодо неї була порушена кримінальна справа. 07 липня 2014 року кримінальне провадження було закрито за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді. У зв'язку з незаконними діями правоохоронних органів була позбавлена можливості працювати. Звернулась до відповідача з заявою про відшкодування втраченого заробітку та витрат на юридичну допомогу в сумі 2500 грн. Листом від 15 серпня 2014 року прокуратурою м. Суми відмовлено у винесенні постанови про відшкодування збитків. Вважає таке рішення відповідача незаконним.

Кримінальну провадження щодо неї закрито за реабілітуючою ознакою. Після порушення кримінальної справи в 2010 році працівниками прокуратури здійснювався на неї психологічний тиск з метою змусити написати явку з повинною та зізнатися у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла. При цьому слідчий прокуратури погрожував у випадку відмови написати явку з повинною арештувати позивачку. Під тиском працівників прокуратури була вимушена подати заяву про звільнення з роботи. Слідчим, в порушення вимог закону, не було винесено постанови про відсторонення її від роботи. Сама ж вона не мала наміру припиняти трудові відносини з університетом, збиралась захищати докторську дисертацію. Звільнитися ж була змушена саме через протиправні дії працівників правоохоронних органів. Однією з форм такого тиску була публікація в газеті, в якій зі слів прокурора наведено інформацію про доведеність вини, хоча на той момент розслідування справи тільки почалося. Крім цього, належним чином підтверджено сплату нею коштів в сумі 2500 грн. за надання правової допомоги адвокатом. Просить визнати незаконним рішення прокуратури м. Суми про відмову у винесенні постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів, зобов'язати винести постанову про відшкодування шкоди.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що постановою прокурора м. Суми від 26 червня 2015 року визначено розмір відшкодування позивачці витрат на оплату допомоги адвоката в розмірі 2500 грн., тобто саме в тій сумі, яка підтверджується документами та яку вимагала позивачка. Втрачений позивачкою заробіток відшкодуванню за рахунок Державного бюджету не підлягає. Відповідно до вимог закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду відшкодуванню підлягають лише доходи, втрачені внаслідок незаконних дій органів слідства, прокуратури, суду. Позивача після порушення кримінальної справи не була відсторонена від роботи, не перебувала під вартою, що завадило б їй виконувати трудові обов'язки. Звільнена з роботи вона була за власним бажанням, а не в зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності чи засудженням. Заробіток нею було втрачено не внаслідок дій працівників прокуратури. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми від 20 лютого 2010 року відносно позивачки порушено кримінальну справу. Постановою від 10 березня 2010 року її притягнуто як обвинувачену (а.с. 39-41). Постановою старшого прокурора прокуратури м. Суми від 07 липня 2014 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 закрито за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді (а.с. 42-46).

Після закриття кримінального провадження щодо неї ОСОБА_1 звернулась до прокуратури м. Суми з заявою про відшкодування збитків, заподіяних незаконними діями органів прокуратури та просила винести постанову про відшкодування втраченого нею заробітку за час неможливості виконання трудових обов'язків та витрат на оплату правової допомоги адвоката в сумі 2500 грн. На підтвердження своєї вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу позивачкою надано копії угоди з адвокатом, акту прийняття виконаних робіт, квитанцій про сплату коштів в загальній сумі 2500 грн. (а.с. 56-59). Листом від 15 серпня 2015 року № 109-479-13 відповідачем відмовлено у відшкодуванні шкоди через відсутність підстав для такого відшкодування (а.с. 38).

Постановою від 26 червня 2015 року прокурором м. Суми визначено розмір відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на оплату правової допомоги в сумі 2500 грн. (а.с. 73-74). За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки в частині визнання незаконною відмови у винесенні постанови та зобов'язання винести постанову про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.1 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до ст. 2 п. 2, зазначеного закону, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Як було зазначено вище, позивачку було притягнуто в якості обвинуваченої по кримінальній справі щодо неї, тобто притягнуто до кримінальної відповідальності. В подальшому кримінальне провадження закрито в через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до ст. 3 закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

В обґрунтування своїх вимог про відшкодування втраченого заробітку позивачка вказує на те, що працівниками прокуратури вчинявся психологічний тиск на неї особисто та через її чоловіка. Висловлювались погрози її арешту у випадку відмови зізнатися у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла. Крім того, здійснювався тиск через керівництво університету, в якому вона працювала. За таких обдставин, вона змушена була подати заяву про звільнення. Дослідженими в судовому засіданні доказами такі пояснення не підтверджуються.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що після порушення кримінальної справи його дружина ОСОБА_1 знаходилась в лікарні, а після цього здійснювала догляд за своєю хворою матір'ю та не знаходилась в м. Суми. Він особисто звертався до прокурорів різних рівнів, якими висловлювались погрози обрання щодо дружини запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Крім того, висловлювалась впевненість у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2010 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 та доставку її до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу через тривалу відсутність за місцем реєстрації та за місцем фактичного проживання, не повідомлення слідчому про своє місце знаходження (а.с. 49)

З листа Сумського Національного аграрного університету № 2123 від 12.08.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 не з'являлась на роботі в період з 23.02.2010 року по 01.04.2010 року через проходження лікування. Крім цього, була відсутня на роботі з 02.04.2010 року по 06.07.2010 року та будь-яких доказів поважності такої відсутності не надала. Також спростовується твердження позивачки про здійснення на неї тиску через керівництво університету. Повідомлено, що не зважаючи на тривалу відсутність позивачки на роботі без поважних причин її не було звільнено, а лише порушено питання про звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до повідомлення СНАУ та копії трудової книжки ОСОБА_1 було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 52-53, 77).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не перебувала під вартою та не була відсторонена від роботи. З наведених документів та пояснень свідка вбачається, що позивачка не виконувала свої трудові обов'язки через відсутність у м. Суми та без будь-яких поважних причин, а не через протиправні дії працівників прокуратури. Звільнена була за власним бажанням. Виходячи з викладеного, суд вважає, що встановлені законом України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду підстави для відшкодування втраченого ОСОБА_1 через відсутність на роботі та звільнення заробітку відсутні. Відповідачем правомірно відмовлено у винесенні постанови про відшкодування такого заробітку за рахунок коштів Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури м. Суми про визнання незаконним рішення про відмову у винесенні постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів, зобов'язання винести постанову про відшкодування шкоди відмовити в зв`язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко