Справа № 2а-860/11
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Справа № 9104/35804/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,
суддів Старунського Д.М., Гінди О.М.,
участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2011 року у справі за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району до Жидачівської районної ради Львівської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА :

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону 08.04.2011року звернувся з позовом в інтересах держави та Самбірської КЕЧ до Жидачівської районної ради про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень та скасування рішення сесії Жидачівської районної ради Львівської області № 320 від 18.06.2001 р."Про передачу земель зайнятих під аеродромом "Любша" в/ч А-0464 до земель запасу сільських рад, мотивуючи свої вимоги тим, що військовій прокуратурі Івано-Франківського гарнізону стало відомо, що 18.06.2001 року Жидачівська районна рада своїм рішенням № 320 вилучила з користування в/ч А 0464 земельну ділянку загальною площею 140.08 га, в т.ч. с/г угідь 116.8 га, з них сінокосів-116.8 га, господарських шляхів - 0.1 га, чагарники - 4-79 га, господарський двір - 1.47 га, аеродром - 13.96 га, води - 2.96 га.
Прокурор вважає, що рішення №320 суперечить вимогам чинного законодавства з наступних підстав: Земельна ділянка в/м № 59 площею 141.62 га надана в користування Міністерству оборони України, що підтверджується Державним актом серії Б № 040543 від 1981 року на право користування землею та рішенням Жидачівського районного виконавчого комітету № 77 від 18.03.1982 р.
На підставі Акту прийом передачі будинків, споруд і територій військових містечок від 20.03.1997 року Стрийська КЕЧ передала, а Самбірської КЕЧ прийняла будівлі, споруди, в т.ч. земельні ділянки військового містечка № НОМЕР_1 площею 138.61 га. Згідно інформації про інвентаризацію земель, які знаходяться у користуванні Міністерства оборони України станом на 01.01.2008 р. по Жидачівському районі вищевказане містечко №59 являється вивільненим та знаходиться на обліку в Самбірської КЕЧ району.
Позивач вважає, що районна рада не мала права приймати таке рішення оскільки відповідно до п.5 ст.116 ЗК України Міністерство оборони України, як законний землекористувач, не приймало рішення про передачу землі, а тому районна рада, приймаючи таке рішення, вийшла за межі своєї компетенції. У зв`язку з цим позивач просить визнати недійсним рішення сесії Жидачівської районної ради Львівської області № 320 від 18.06.2001 року "Про передачу земель зайнятих під аеродромом "Любша" в/ч А-0464 до земель запасу сільських рад.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2011 року в задоволенні позову військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району до Жидачівської районної ради Львівської області про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень та скасування рішення № 320 від 18 червня 2001 року відмовити за пропуском строку звернення до суду. У поданій апеляційній скарзі військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району просить зазначену постанову скасувати, та ухвалити нову, якою позов задоволити. В своїй апеляційній скарзі покликається на те, що районна рада не мала права приймати таке рішення оскільки відповідно до п.5 ст.116 ЗК України Міністерство оборони України, як законний землекористувач, не приймало рішення про передачу землі, а тому районна рада, приймаючи таке рішення, вийшла за межі своєї компетенції. У зв`язку з цим позивач просить визнати недійсним рішення сесії Жидачівської районної ради Львівської області № 320 від 18.06.2001 року "Про передачу земель зайнятих під аеродромом "Любша" в/ч А-0464 до земель запасу сільських рад.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з такого, що суд вважає позовні вимоги безпідставними оскільки позивачі звернулися до суду тільки у квітні місяці 2011 року, в той час як оспорюване ними рішення сесії Жидачівської районної ради було прийнято ще у 2001 році, тобто 10 років тому.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам давно було відомо про існування такого рішення, однак вчасно до суду вони не звернулися. Даний факт стверджений в судовому засіданні листами начальника Самбірської КЕЧ району підполковника ОСОБА_1 від 2006 року, та від 2008 року, інформації про інвентаризацію земель, які знаходяться у користуванні Міністерства оборони України станом на 2008 рік по Жидачівському районі.

Дані документи підтверджують те , що позивача давно (ще у 2006, 2008 р.р.) було відомо про порушене їх право прийняттям сесією Жидачівської районної ради рішення № 320 "Про передачу земель зайнятих під аеродромом "Любша" в/ч А-0446 до земель запасу сільських рад. Це є свідченням того , що позивачі подали позовну заяву з пропуском строку для звернення до суду, не надавши суду жодних доказів поважності пропуску строку і не вказавши причин , що унеможливили своєчасне звернення до суду.
Згідно ч.2 ст.99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що при таких обставинах в задоволенні позову слід відмовити в силу спливу строку для звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права з огляду на наступне.

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону звернувся з позовом в інтересах держави та Самбірської КЕЧ до Жидачівської районної ради про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень та скасування рішення сесії Жидачівської районної ради Львівської області № 320 від 18.06.2001 р."Про передачу земель зайнятих під аеродромом "Любша" в/ч А-0464 до земель запасу сільських рад, мотивуючи свої вимоги тим, що військовій прокуратурі Івано-Франківського гарнізону стало відомо, що 18.06.2001 року Жидачівська районна рада своїм рішенням № 320 вилучила з користування в/ч А 0464 земельну ділянку загальною площею 140.08 га , в т.ч. с/г угідь 116.8 га, з них сінокосів-116.8 га, господарських шляхів - 0.1 га, чагарники - 4-79 га, господарський двір- 1.47 га, аеродром - 13.96 га, води - 2.96 га.
Вилучені земельні ділянки згідно вказаного рішення були передані до земель запасу таким сільським радам: Любшанській - 122.58 га, Облазницькій - 17 га та Млиниській - 0.5 га.

Із державного акту на право користування землею Б № 040543 вбачається, що державний акт виданий Стрийській КЕЧ і виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради депутатів трудящих закріплюється в безстрокове і безплатне користування 141.62 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування.

Згідно акту прийому-передачі будинків, споруд і територій військових містечок, затвердженого начальником КЕУ ПрикВО полковником Мироновичем 20.03.1997 р.Стрийська КЕЧ передала, а Самбірської КЕЧ прийняла будинки і земльні ділянки № 21 - пл. 0.65 га, № 42 пл.0.06 га та № 59- пл.138.61 га.

Отже, названі документи свідчать про те, що Стрийській КЕЧ дійсно було передано земельну ділянку пл. 141.62 га на території Жидачівського району в с.Любша.

Про це свідчить також індивідуальна карточка (без №) обліку земельної ділянки, де на зворотній строні вказано, що відвід спірної земельної ділянки дозволений Розпорядженням РМ УРСР № 849-рс від 25.07.1966 р., що підтверджено рішенням Жидачівського райвиконкому № 77 від 18.03.1982 р.

Однак, з рішення № 320 від 18.06.2001 року ХVIII сесії III демократичного скликання Жидачівської районної ради "Про передачу земель, зайнятих під аеродром "Любша" в/ч А-04-64 до земель запасу сільських рад" вбачається, що дане рішення було прийняте у зв"язку з тим, що поступило клопотання в/ч А-04-64 "Про вилучення земельної ділянки бувшого аеродрому "Любша". Отже, ініціатива відносно вилучення земельної ділянки виходила саме від в/ч НОМЕР_2 , про що зазначено в рішенні сесії за 2001 рік.

Повноваження щодо прийняття рішень про приватизацію земельних ділянок визначаються ст.80 та ст.118 ЗК України згідно яких, землями комунальної власності розпоряджаються місцеві ради, а державної районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Відповідно до статті 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Як вбачається із державного акту на право користування землею Б № 040543 вбачається, що державний акт виданий Стрийській КЕЧ і виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради депутатів трудящих закріплюється в безстрокове і безплатне користування 141.62 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування.
Згідно із п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
В той же час, відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а цей суб`єкт відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. Єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
З висловленої позиції позивача в обґрунтування позивних вимог, з пояснень представника прокуратури, досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що існує спір щодо правомірності набуття права власності на спірні земельні ділянки та , як наслідок відновлення порушеного права власності позивача.
Тобто предмет спору в даній справі безпосередньо пов`язаний із реалізацією права власності на землю, в тому числі відновлення порушеного права позивача. Отже, такий спір є спором про право і повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
З`ясувавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративну справу за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району до Жидачівської районної ради Львівської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб"єкта владних повноважень та скасування рішення, слід розглядати в порядку цивільного судочинства України, а провадження у даній справі слід закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Кодексу справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

З матеріалів справи слідує, що в процесі розгляду зясувалось, що у позивача підтвердилось наявність державного акту на право користування землею Б № 040543.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право господарське, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 01.10.2013 року у справі № 21-228а13.

Частиною 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення Верховного Суду України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 155, 195, 197, 199, 202 п. 3, 4, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство Оборони України в особі позивача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району задовольнити частково.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2011 року у справі № 2а-860/11-а скасувати та прийняти нову ухвалу, якою провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В.Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський