Справа № 806/1486/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/1486/15

час прийняття: 10 год. 45 хв. категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Длугаш О.В.,

за участю: представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Ліспроммаш" до ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку, що виражена в ненаданні Комісією офіційної відповіді за претензією ПрАТ "Ліспроммаш" від 27.02.2015 року, що призвела до фактичного порушення прав акціонера ОСОБА_2 та ПрАТ "Ліспроммаш" та неподання річної звітності до Комісії; зобов'язати відповідача вчинити законні дії за претензією ПрАТ "Ліспроммаш", надати офіційну відповідь, поновити набуття прав власності на цінні папери емітента ПрАТ "Ліспроммаш" та акціонера ОСОБА_2, усунувши порушення законодавства на ринку цінних паперів; стягнути на їх користь з НКЦПФР сплачений судовий збір.

При цьому зазначав, що з метою встановлення достовірності отриманих раніше різних за фактами та змістом відповідей від Комісії та ТОВ "Зберігач - Капітал" у зв'язку з відсутністю інформації від депозитарних установ ПрАТ "ВДЦП" та ПАТ "НДУ" щодо депозитарного обліку глобального сертифікату ПрАТ "Ліспроммаш" та неповідомлення про передавання глобального сертифікату згідно вимог законодавства на ринку цінних паперів, ПрАТ "Ліспоммаш" було надіслано 27.02.2015 претензію на адресу НКЦПФР. Вважає, що від ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку на їх претензію не було отримано офіційного роз'яснення. Відповідачем у листі від 23.03.2015 № 13/01/5904/НК вкотре надано неповну та неконкретну інформацію станом на 31.12.2014, що є протиправним.

Також ПрАТ "Ліспроммаш" у обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що станом 15.04.2015 відсутня постанова про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів або розпорядження про усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів за надісланою на адресу Комісії претензією позивача від 27.02.2015.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без участі позивача. У вказаному клопотанні просив прийняти рішення без участі позивача за наявними у справі доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити ПрАТ "Ліспроммаш" у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на доводи наведені у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

27 лютого 2015 року за вих. № 1/27/02/15-Д Приватним акціонерним товариством "Ліспроммаш" сформовано та направлено до ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку претензію. У цій претензії позивач керуючись указом Голови Верховної ОСОБА_3 від 19.03.2014, ст.ст. 6-9, п.п. 2, 4 ст. 83 ГПК України, просив у місячний строк з дня отримання претензії:

1. Впровадити в дію Інструкцію з діловодства в НКЦПФР на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1242 від 30.11.2011 з введенням електронного документообігу та застосуванням електронного цифрового підпису розмістивши її на офіційному сайті.

2. Вказати індивідуальний номер (код) власника рахунку у цінних паперах ОСОБА_2 в депозитарній системі України та підтвердити її права на цінні папери (право власності на інші права), повідомити про відсутність обтяження щодо володіння, користування та розпорядження її цінними паперами, вказавши конкретну депозитарну установу, у якій ведеться облік.

3. Перевірити набуття прав на цінні папери ПрАТ "Ліспроммаш" за глобальним сертифікатом, який містить інформацію про випуск цінних паперів та є підставою для зберігання і обліку відповідних цінних паперів та обліку зобов'язань емітента за відповідним випуском цінних паперів, повідомивши у якого професійного учасника депозитарної системи емітенту відкрито рахунок у цінних паперах, дату відкриття та номер рахунку.

Вказана претензія отримана відповідачем 02.03.2015 та зареєстрована за № 1313-з (а.с. 58), тобто як звернення.

ОСОБА_1 комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 23.03.2015 за вих. № 13/01/5904/НК направила відповідь ПрАТ "Ліспроммаш" стосовно питань наведених у претензії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті другої КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно зі ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" від 30.10.1996 № 448/96-ВР (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 448/96-ВР) встановлено, що ОСОБА_1 комісія з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним ОСОБА_3 України.

Положення про ОСОБА_1 комісію з цінних паперів та фондового ринку затверджено Указом Президента України від 23.11.2011 № 1063/2011.

Завдання ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку та її повноваження визначені статтею 7 Закону № 448/96-ВР та пунктами 3, 4 Положення про ОСОБА_1 комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1063/2011 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення).

Із аналіз змісту вказаної статті Закону та пунктів Положення випливає, що до компетенції ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку не відносяться питання щодо розгляду претензій юридичних осіб.

У відповідності до п. 20 ч. 2 ст. 7 Закону № 448/96-ВР та п.п. 18 п. 4 Положення ОСОБА_1 комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань: інформує громадськість про свою діяльність та стан розвитку ринку цінних паперів, оприлюднює та надає інформацію за запитами відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації"; роз'яснює порядок застосування законодавства про цінні папери та акціонерні товариства, здійснює офіційне тлумачення власних нормативно-правових актів.

Надіслання претензії є заходом досудового врегулювання господарського спору, який застосується сторонами за домовленістю між собою.

Законодавцем застосування досудового врегулювання публічно - правового спору шляхом направлення суб'єкту владних повноважень претензії у сфері публічно - правових відносин не передбачено.

За таких обставин, твердження позивача щодо необхідності обов'язкового розгляду та вчинення дій ОСОБА_1 комісією з цінних паперів та фондового ринку за претензією ПрАТ "Ліспроммаш" від 27.02.2015 за вих. № 1/27/02/15-Д є безпідставними.

Слід відмітити, що претензія позивача ОСОБА_1 комісією з цінних паперів та фондового ринку була зареєстрована як звернення за № 1313-з 02 березня 2015 року. На вказане звернення на офіційному бланку Комісії за підписом члена Комісії ПрАТ "Ліспроммаш" надано відповідь у листі за № 13/01/5904/НК від 23.03.2015. Отримання вказаного листа позивачем не заперечується.

Жодних обґрунтованих обставин, які б свідчили про порушення прав та інтересів Товариства наданою відповідачем відповіддю у листі від 23.03.2015 за вих. № 13/01/5904/НК позивачем не наведено.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (зі змінами та доповненнями). Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно зі частиною 1 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (зі змінами та доповненнями), під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

У свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 2939-VI).

Метою цього Закону, згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2939-VI, є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

За змістом статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VI запитувачами інформації є фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем розглянуто претензію позивача та надано відповідь, відтак позовні вимоги щодо визнання незаконною бездіяльності ОСОБА_1 комісії з цінних паперів та фондового ринку та зобов'язання надати відповідь за претензією ПрАТ "Ліспроммаш" є безпідставними.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 94, 98, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати не стягуються.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 10 липня 2015 р.