Справа № 2-а-440/11
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-440/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2011 року зобовязано УПФ України у Ленінському районі м. Миколаєва (надалі - УПФ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати з 09.06.2010 року по 04.01.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 року вищевказану постанову суду залишено без змін.

15.05.2015 року ОСОБА_4 (надалі - заявник) звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування наведеної вище заяви було зазначено, що про перегляд та про результати перегляду постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку заявника повідомлено не було, а тому заявник не могла знати дати набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2015 року заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають право знати про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

За приписами ч.3 ст.167 КАС України, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснювався в порядку письмового провадження, згідно ст.197 КАС України без виклику сторін у судове засідання, отже заявник не могла знати про час та дату апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Також в матеріалах справи міститься супровідний лист зі змісту якого вбачається, що копії рішення апеляційного суду надсилалися сторонам, але підтверджень отримання сторонами копії рішення апеляційного суду відсутні, що свідчить про те, що копія рішення суду апеляційної інстанції можливо не надійшла до заявника.

Отже, заявник не могла знати дату набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

Враховуючи вищевикладене, та необізнаність заявника про набрання чинності постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2011 року, колегія суддів приходить до висновку, що це є суттєвою перешкодою в реалізації права на звернення особи, на користь якої ухвалено рішення до відповідних органів для виконання такого рішення, а також є поважною причиною пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак висновки суду першої інстанції щодо поновлення такого строку є обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини, в своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що необізнаність заявника у встановлених чинним законодавством строках пред'явлення до виконання виконавчого листа не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Колегія суддів не бере до уваги такі твердження апелянта, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції визнав поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, у тому числі і необізнаність заявника про набрання постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2011 року. законної сили, а не його необізнаність щодо строків, встановлених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки з незалежних від заявника причин на момент видачі виконавчого листа строк його пред'явлення до виконання вже сплив, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3