Справа № 804/6522/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 р. Справа № 804/6522/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання Решетнік А.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
22.05.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у адміністративній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, в якому позивач просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.01.2015 року: № НОМЕР_1 про збільшення суми податку на додану вартість у розмірі 946 013 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 473 006,5 грн., № НОМЕР_2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 211 191 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 105 595,5 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 29.12.2014 року № 718/28-01-46-03-05393043, винесено податкові повідомлення-рішення від 19.01.2015 року: № НОМЕР_1 про збільшення суми податку на додану вартість у розмірі 946 013 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 473 006,5 грн., № НОМЕР_2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 211 191 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 105 595,5 грн. Позивач з зазначеними рішеннями не погоджується, вважає їх безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки здійснював господарську діяльність у відповідності до вимог податкового законодавства, а висновки викладені в акті перевірки є такими, що не відповідають положенням діючого податкового законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення відповідно до обставин, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача проти позову заперечували та зазначили, що податкові повідомлення-рішення винесені у відповідності до вимог чинного законодавства та ґрунтуються на висновках, викладених в акті перевірки від 29.12.2014 року № 718/28-01-46-03-05393043. Відповідно до яких в ході перевірки не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «ПГ «Укренергосервіс», ТОВ «Кліпта Україна», ТОВ «Елемер-Україна» та ТОВ «Фаркон». Враховуючи викладене, відповідач вважає, що висновки податкового органу є обґрунтованими та правомірними, а тому податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Відповідно до висновків, викладених в акті, перевіркою встановлено порушення:
- п. 198.1, .п.198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в березні 2014 року на 211 191 грн. та липні 2014 року на 946 013 грн.
Вищевикладене призвело до порушення п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивної різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на суму 1 157 204 грн. в тому числі: в березні 2014 року на 211 191 грн. та липні 2014 року на 946 013 грн.
Враховуючи вищезазначене платником порушено:
- абз. «а» п.200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за березень 2014 року на суму 211 191 грн.
- п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в частині заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету в липні 2014 року на 946 013 грн.
- п. 201.6 Податкового кодексу України, внаслідок відображення податкових накладних з порушенням вимог ст. 201 в реєстрі отриманих податкових накладних.
На підставі вищевикладених висновків, відповідачем 19.01.2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 1 419 019,50 грн. в т.ч. за основним платежем в розмірі 946 013 грн. та за штрафними санкціями 473 006,50 грн.; № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у податкові декларації за березень 2014 року в розмірі 211 91 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 105 595,50 грн.
29.01.2015 року позивачем подано скаргу на вищевказані податкові повідомлення рішення до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників.
Рішенням від 13.02.2015 року № 3421/10/28-10-10-4-33 позивача повідомлення про відмову у задоволенні його скарги та про залишення оскаржуваних рішень без змін.

26.02.2015 року позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.04.2015 року № 8536/6/99-99-10-01-04-25 скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Вирішуючи правомірність визначеного податковим органом приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» грошового зобовязання з податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування, а також з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту суд зазначає, що йому належить зясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Вказана позиція викладена в ОСОБА_5 адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року №1936/11/13-11.

Зокрема, у листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.

Відповідно до зазначеного ОСОБА_5, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, якщо реальність здійснених господарських операцій ставиться під сумнів.

З акту перевірки та матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для винесення оспорюваних рішень стали наступні обставини.

В ході проведеної перевірки відповідачем зазначено, про те, що у березні 2014 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» мало взаємовідносини з ТОВ «Кліпта Україна», з ТОВ «Елемер-Україна», з ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» та в липні 2014 року з ТОВ «Фаркон».

За результатами господарських взаємовідносин з ТОВ «Фаркон» підприємством в липні 2014 року включено до складу податкового кредиту податкові накладні на суму 5 676 076,08 грн. в т.ч. ПДВ 946 012,68 грн.

У звязку з аналізом даних, які містяться в Автоматизованій системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (АІС Податковий блок) по ТОВ «Фаркон» та з посиланням на акти перевірок постачальників ТОВ «Фаркон» (ТОВ «Прайм ворс інкорпорейтед» акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київської області від 03.09.2014 року № 468/10-13-22-03/39128947 та ТОВ «Тревелко-Груп» акт ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 12.09.2014 року № 2109/26-59-22-08/37728527) податковим органом зроблено висновки про відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення господарських операцій вказаних контрагентів, що призвело до завищення суми податкового кредиту в липні 2014 року на 946 013 грн.

За результатами господарських взаємовідносин з ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» підприємством в березні 2014 року включено до складу податкового кредиту податкову накладну на загальну суму 1 267 148,82 грн., в т.ч. ПДВ 211 191,47 грн.

За результатами аналізу даних автоматизованої системи «Картка платника» АІС «Податковий блок», звітів за формою 1 ДФ за І квартал 2014 року по ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» податковий орган з посиланням на відсутність достатньої кількості працівників для виконання ремонтних робить висновок про неможливість здійснення ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» робіт згідно актів виконаних робіт та як наслідок про завищення позивачем суми податкового кредиту в березні 2014 року на суму 211 191 грн.

З урахуванням вищевикладених обставин суд вважає за необхідне дослідити господарській операції між позивачем та ТОВ «Фаркон» і ТОВ «ПГ «Укренергосервіс», оскільки саме по ним сформовано спірні суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Фаркон» встановлено наступне.

04.01.2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Фаркон» (постачальник) укладено договір постачання вугільної продукції № 14-0023-02. Предметом якого є постачання вугільної продукції.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано:

- рахунки фактури: № Ф-00000126 від 27.06.2014 року на загальну суму 198 860,88 грн., в т.ч. ПДВ 33 143,48 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 270,800 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000125 від 27.06.2014 року на загальну суму 53 894,40 грн., в т.ч. ПДВ 8 982,40 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 68,760 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000128 від 29.06.2014 року на загальну суму 261 015,60 грн., в т.ч. ПДВ 43 502,60 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 332,240 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № 00000127 від 28.06.2014 року на загальну суму 266 575,20 грн., в т.ч. ПДВ 44 429,20 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 339,880 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000132 від 05.07.2014 року на загальну суму 347 436,00 грн. в т.ч. ПДВ 57 906,00 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 320,400 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000133 від 12.07.2014 року на загальну суму 266 907,60 грн. в т.ч. ПДВ 44 484,60 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 340,260 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000136 від 14.07.2014 року на загальну вартість 372 804,00 грн. в т.ч. ПДВ 62 134,00 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 345,000 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000138 від 17.07.2014 року на загальну суму 260 064,00 грн. в т.ч. ПДВ 43 344,00 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 331,000 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000129 від 29.06.2014 року на загальну суму 211 230,00 грн. в т.ч. ПДВ 35 205,00 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 194,900 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000130 від 30.06.2014 року на загальну суму 226 809,62 грн. в т.ч. ПДВ 37 801,60 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 290,000 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000124 від 27.06.2014 року на загальну суму 139 831,20 грн. в т.ч. ПДВ 23 305,20 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 129,000 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000122 від 24.06.2014 року на загальну суму 268 134,00 грн. в т.ч. ПДВ 44 689,00 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 341,800 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000121 від 23.06.2014 року на загальну суму 260 337,60 грн. в т.ч. ПДВ 43 389,60 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 331,380 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок фактура № Ф-00000121/2 від 07.07.2014 року (коригування рахунку-фактури № Ф-00000121 від 23.06.2014 року), рахунок-фактура № Ф-00000121/1 від 30.06.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000121 від 24.06.2014 року), рахунок-фактура № Ф-00000122/2 від 07.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000122 від 24.06.2014 року), рахунок-фактура № Ф-00000122/1 від 30.06.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000122 від 24.06.2014 року); рахунок-фактура № Ф-00000139 від 18.07.2014 року на загальну суму 264010,80 грн. в т.ч. ПДВ 44 001,80 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 336,400 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000141 від 22.07.2014 року на загальну суму 265 855,20 грн. в т.ч. ПДВ 44 309,20 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 338,880 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000143 від 16.07.2014 року на загальну суму 260 281,20 грн. в т.ч. ПДВ 43 380,20 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 331,220 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000135 від 14.07.2014 року на загальну суму 259 329,60 грн. в т.ч. ПДВ 43 221,60 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 329,980 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок-фактура № Ф-00000135/1 від 22.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000135 від 14.07.2014 року); № Ф-00000145 від 21.07.2014 року на загальну суму 371 835,00 грн. в т.ч. ПДВ 61 972,50 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 344,050 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок-фактура № Ф-00000145/1 від 31.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000145 від 21.07.2014 року); № Ф-00000137 від 15.07.2014 року на загальну суму 260712,00 грн. в т.ч. ПДВ 43452,00 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 331,900 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок-фактура № Ф-00000137/1 від 31.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000137 від 15.07.2015 року); № Ф-00000142 від 22.07.2014 року на загальну суму 209290,80 грн. в т.ч. ПДВ 34881,80 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 266,440 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); № Ф-00000144 від 19.07.2014 року на загальну суму 258782,40 грн. в т.ч. ПДВ 43130,40 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 329,220 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок фактура № Ф-00000144/1 від 31.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000144 від 19.07.2014 року); № Ф-00000134 від 13.07.2014 року на загальну суму 267442,80 грн. в т.ч. ПДВ 44573,80 грн. (постачався товар вугілля А (1-13) в кількості 340,840 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг); рахунок-фактура № Ф-00000134/1 від 31.07.2014 року (коригування рахунка-фактури № Ф-00000134 від 13.07.2014 року); № Ф-00000140 від 21.07.2014 року на загальну суму 210586,80 грн. в т.ч. ПДВ 35097,80 грн. (постачався товар вугілля АКО (25-100) в кількості 268,240 т. та включено вартість відшкодування залізничного тарифу та послуг);

- видаткові накладні: № Ф-00000140 від 21.07.2014 року на загальну суму 210586,80 грн. в т.ч. ПДВ 35097,80 грн.; № Ф-00000142 від 22.07.2014 року на загальну суму 209290,80 грн. в т.ч. ПДВ 34881,80 грн.; № Ф-00000145 від 21.07.2014 року на загальну суму 371835,00 грн. в т.ч. ПДВ 61972,50 грн.; № Ф-00000144 від 19.07.2014 року на загальну суму 258782,40 грн. в т.ч. ПДВ 43130,40 грн.; № Ф-00000143 від 16.07.2014 року на загальну суму 260281,20 грн. в т.ч. ПДВ 43380,20 грн.; № Ф-00000139 від 18.07.2014 року на загальну суму 264010,80 грн. в т.ч. ПДВ 44001,80 грн.; № Ф-00000141 від 22.07.2014 року на загальну суму 265855,20 грн. в т.ч. ПДВ 44309,20 грн.; № Ф-00000138 від 17.07.2014 року на загальну суму 260064,00 грн. в т.ч. ПДВ 43344,00 грн.; № Ф-00000137 від 15.07.2014 року на загальну суму 260712,00 грн. в т.ч. ПДВ 43452,00 грн.; № Ф-00000136 від 14.07.2014 року на загальну суму 372804,00 грн. в т.ч. ПДВ 62134,00 грн.; № Ф-00000135 від 14.07.2014 року на загальну суму 259329,60 грн. в т.ч. ПДВ 43221,60 грн.; № Ф-00000134 від 13.07.2014 року на загальну суму 267442,80 грн. в т.ч. ПДВ 44573,80 грн.; № Ф-00000133 від 12.07.2014 року на загальну суму 266907,60 грн. в т.ч. ПДВ 44484,60 грн.; № Ф-00000132 від 05.07.2014 року на загальну суму 347436,00 грн. в т.ч. ПДВ 57906,00 грн.;

- податкові накладні: № 1 від 05.07.2014 року на загальну суму 347436,00 грн. в т.ч. ПДВ 57906,00 грн.; № 2 від 12.07.2014 року на загальну суму 266907,60 грн. в т.ч. ПДВ 44484,60 грн.; № 3 від 13.07.2014 року на загальну суму 267442,80 грн. в т.ч. ПДВ 44573,80 грн.; № 4 від 14.07.2014 року на загальну суму 259329,60 грн. в т.ч. ПДВ 43221,60 грн.; № 5 від 14.07.2014 року на загальну суму 372804,00 грн. в т.ч. ПДВ 62134,00 грн.; № 6 від 15.07.2014 року на загальну суму 260712,00 грн. в т.ч. ПДВ 43452,00 грн.; № 12 від 16.07.2014 року на загальну суму 260281,20 грн. в т.ч. ПДВ 43380,20 грн.; № 7 від 17.07.2014 року на загальну суму 260064,00 грн. в т.ч. ПДВ 43344,00 грн.; № 8 від 18.07.2014 року на загальну суму 264010,80 грн. в т.ч. ПДВ 44001,80 грн.; № 13 від 19.07.2014 року на загальну суму 258782,40 грн. в т.ч. ПДВ 43130,40 грн.; № 14 від 21.07.2014 року на загальну суму 371835,00 грн. в т.ч. ПДВ 61972,50 грн.; № 18 від 21.07.2014 року на загальну суму 210586,80 грн. в т.ч. ПДВ 35097,80 грн.; № 10 від 22.07.2014 року на загальну суму 265855,20 грн. в т.ч. ПДВ 44309,20 грн.; № 20 від 22.07.2014 року на загальну суму 209290,80 грн. в т.ч. ПДВ 34881,80 грн.; № 20 від 23.07.2014 року на загальну суму 260337,60 грн. в т.ч. ПДВ 43389,60 грн.; № 21 від 24.06.2014 року на загальну суму 268134,00 грн. в т.ч. ПДВ 44689,00 грн.; № 23 від 27.06.2014 року на загальну суму 139831,20 грн. в т.ч. ПДВ 23305,20 грн.; № 24 від 27.06.2014 року на загальну суму 53894,40 грн. в т.ч. ПДВ 8982,40 грн.; № 25 від 27.06.2014 року на загальну суму 198860,88 грн. в т.ч. ПДВ 33143,48 грн.; № 26 від 28.06.2014 року на загальну суму 266575,20 грн. в т.ч. ПДВ 44429,20 грн.; № 27 від 29.06.2014 року на загальну суму 261015,60 грн. в т.ч. ПДВ 43502,60 грн.; № 28 від 29.06.2014 року на загальну суму 211230,00 грн. в т.ч. ПДВ 35205,00 грн.; № 29 від 30.06.2014 року на загальну суму 226809,62 грн. в т.ч. ПДВ 27801,60 грн.;

- розрахунок № 1 від 07.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 20 від 23.06.2014 року; розрахунок № 2 від 07.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 21 від 24.06.2014 року; розрахунок № 3 від 22.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 4; розрахунок № 16 від 30.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 20; розрахунок № 18 від 30.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 21; розрахунок № 10 від 31.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 14; розрахунок № 5 від 31.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 6; розрахунок № 6 від 31.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 13; розрахунок № 7 від 31.07.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 3;

На кожну партію вугілля додавались посвідчення якості вугілля.

Перевезення товару підтверджується накладними на перевезення товару, які долучені до матеріалів справи. Відправники: ТОВ «Антарес-ЮА», ТОВ «РС Проспера», ТОВ «ЦЗФ «Фомінська»

Оплата за придбаний товар підтверджується, зокрема платіжними дорученнями № 1295 від 08.09.2014 року на суму 4 000 000,00 грн., № 1304 від 07.10.2014 року на суму 2 322 017,06 грн., заявами про зарахування однорідних вимог

На підставі вищевказаних податкових накладних позивачем включено до сум податкового кредиту липня 2014 року, суми сплаченого податку на додану вартість в розмірі 946 012,68 грн.

Позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи так і всі інші документи якими оформлені дані операції, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання вугілля у вказаного контрагента. При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган ані в ОСОБА_3 перевірки, ані в ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.

Податковим органом не надано суду доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

При цьому з пояснень представників відповідача та заперечень на позовну заяву судом встановлено, що єдиною підставою щодо формування висновків податкового органу про не реальність вчинення господарських операцій по ланцюгу постачання ТОВ «Фаркон» до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» стали обставини викладені у актах перевірки контрагентів-постачальників ТОВ «Фаркон».

Вказані висновки судом вважаються безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справ, оскільки не підтверджені жодними належними доказами. Наявність податкової інформації у вигляді актів перевірок інших контролюючих органів, даних в електронних базах контролюючих органі не можуть вважатись судом, як обставини, що можуть засвідчувати факт відсутності реального здійснення господарських операцій.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» встановлено наступне.

10.12.2013 року між позивачем (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Укренергосервіс» (підрядник) укладено договір будівельного підряду № 13-2251-02, за умовами якого підрядник зобовязується виконати згідно з проектною документацією будівельно-монтажні роботи. Результатом робіт є антикорозійний захист та фарбування металевих конструкцій на обєкті та виконуються в звязку з реалізацією інвестиційного проекту «Реконструкція сортопрокатного цеху. Перший пусковий комплекс (перша черга)». Орієнтовна вартість робіт по вказаному договору складає 7 500 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1 250 000,00 грн.

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору позивачем надано: рахунок фактура № СФ-0000004 від 28.03.2014 року на загальну суму 1 267 148, 80 грн. в т.ч. ПДВ 211 191,47 грн.; довідку про вартість виконаних робіт/та витрати/ за березень 2014 року; акт № 4 приймання виконаних робіт за березень 2014 року; розрахунок збільшення заробітної плати та загальновиробничих витрат за березень 2014 року; податкова накладна № 1 від 28.03.2014 року на загальну суму наданих послуг в розмірі 1 267 148,80 грн. в т.ч. ПДВ - 211 191,47 грн.; виписки з банківських рахунків на підтвердження оплати за отримані послуги. Роботи виконувались працівниками ТОВ «ПГ «Укренергосервіс», що також підтверджується списком робітників ТОВ «ПГ «Укренергосервіс», які отримували протягом 2014 року перепустки на територію підприємства позивача.

На підставі вищевказаної податкової накладної позивачем включено до сум податкового кредиту березні 2014 року, суму сплаченого податку на додану вартість в розмірі 211 191,47 грн.

Позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи так і всі інші документи якими оформлена операція з отримання послуги та які підтверджують факт здійснення будівельних робіт працівниками ТОВ «ПГ «Укренергосервіс». Суд зазначає, що податковий орган ані в ОСОБА_3 перевірки, ані в ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.

Податковим органом не надано суду доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

Посилання відповідача не неможливість виконання будівельних робіт саме ТОВ «ПГ «Укренергосервіс», у звязку з недостатньою кількістю працівників (згідно звіту 1 ДФ за І квартал 2014 року, кількість працівників на ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» становила 7 осіб) судом вважаються такими, що не можуть свідчити про відсутність реального вчинення господарських операцій, оскільки такі висновки спростовуються матеріалами справи. Факт відсутності офіційно оформлених працівників у контрагента позивача, за наявності доказів того, що вказані працівники приймали участь в роботах на підприємстві, не можуть бути підставою для накладання на позивача несприятливих наслідків такого не оформлення.

З долучених до матеріалів справи та досліджених в ході перевірки первинних документів вбачається, що фактичний рух активів/зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Вказаною статтею встановлено наступне.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).

Щодо порушення позивачем п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року за № 2094/24626, суд зазначає.

Відповідно до вимог п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України (редакція станом на час складання податкових накладних) визначалося, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи не встановлено та в акті перевірки не зазначено про наявність розбіжностей або будь-яких інших порушень у складанні отриманих позивачем податкових накладних включених до реєстру виданих та отриманих податкових накладних. Як і не надано доказів повідомлення позивача про наявність порушень або розбіжностей по таким податковим накладним.

Досліджені судом податкові накладні, які отримані позивачем від контрагентів складені з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема за формою та мають всі необхідні обовязкові реквізити, тому посилання на порушення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року за № 2094/24626 (діючий на момент вчинення порушення), також не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи

Таким чином, з огляду на вищевказане, висновок відповідача про відсутність реального змісту господарських операцій укладених між позивачем та ТОВ «Фаркон» і ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» є безпідставним і необґрунтованим, оскільки реальність господарських операцій по укладеним правочинам підтверджена відповідними первинними документами. Всі первинні документи відповідають вимогам законодавства щодо їх оформлення.

Таким чином, відповідач прийшов помилкового висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту та відображення його в податковій звітності в березні 2014 року на 211 191 грн. та липні 2014 року на 946 013 грн. за наслідками укладених правочинів з ТОВ «ПГ «Укренергосервіс» і ТОВ «Фаркон» відповідно.

Вказане призвело до неправомірного визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість та безпідставного зменшення розміру суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

За таких умов, суд вважає податкові повідомлення-рішення від 19.01.2015 року: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Так як, в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем судових витрат у розмірі 4872 грн. сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судові витрати у розмірі 4872 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.01.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судові витрати у розмірі 4872,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 06.07.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.07.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7