Справа № 330/338/15-а(2-а/330/17/2015)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 330/338/15-а(2-а/330/17/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 24 березня 2015 року у справі № 330/338/15-а (2-а/330/17/2015)
за позовом ОСОБА_1
до відповідача про Голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 визнання дій протиправними,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, в якому просив визнати протиправними дії Якимівського селищного голови ОСОБА_2 по неналежному виконання своїх службових обов'язків при розгляді його скарги від 13.02.2015 року, внаслідок несумлінного ставлення до них, чим заподіяно істотну шкоду його охоронюваним законом правам та інтересам. Визнати протиправними дії Якимівського селищного голови ОСОБА_2, який не направив скаргу позивача від 13.02.2015 року відповідній посадовій особі та, відмовляючи позивачу у задоволенні вимог, викладених у скарзі, про що направлено відповідь від 16.02.2015 року за №108, не навів посилання на закон та не розяснив порядок оскарження відмови.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 24 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що обставини, з приводу яких позивач звернувся до голови Якимівської селищної ради, не відносяться до аварій чи надзвичайних ситуацій, а вирішення питань стосовно затоплення мешканцями будинку магазину «АКІМ» не відносяться до компетенції міського голови, оскільки названий житловий будинок з розташованим у ньому магазином не відноситься до складу комунальної власності.

При цьому, суд зазначив, що відповідач сприяв дослідженню обставин затоплення, про що свідчить акт від 13.02.2015 року, складений за участі спеціалістів селищної ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не погодившись з постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Так, позивач вказує, що судом не враховано норми п.п.2, 10 ст. 30, ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.2 Кодексу цивільного захисту України та ст..15 Закону України «Про звернення громадян», які визначають повноваження виконавчих органів рад, містять визначення надзвичайної ситуації та обовязків, покладених на субєкта владних повноважень під час надання відповіді на звернення громадян.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

Сторони та їх представники про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, проте до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником магазину «АКІМ», що розташований в житловому багатоквартирному будинку за адресою: смт.Якимівка, вул..Леніна, 58.

13.02.2015 року позивач ОСОБА_1 подав Якимівському селищному голові ОСОБА_2 скаргу, в якій доводив до його відома про те, що 12 лютого 2015 року з верхніх поверхів був затоплений водою належний йому магазин, що розташований за адресою по вул..Леніна, 58, смт. Якимівка. Просив терміново вжити заходи щодо ліквідації наслідків зазначеної надзвичайної ситуації, а також відповідні заходи, що виключають можливість подібних надзвичайних ситуацій та відмову відповідних служб Якимівки у реєстрації повідомлень про такі надзвичайні ситуації.

Просив направити до магазину комісію для встановлення факту затоплення та розміру збитків.

16.02.2015 року позивачу було направлено лист, в якому повідомлялось, що 13.02.2015 року о 15.30 комісією селищної ради було встановлено факт заливання магазину «АКІМ» з верхнього поверху будинку. До повноважень Якимівської селищної ради не входять функції встановлення причин заливання та розміру нанесеного збитку. Причину заливання може становити підприємство, яке обслуговує на договірних засадах із мешканцями будинку інженерні мережі даного будинку. Запропоновано укласти договір на обслуговування даних мереж. Визначено, що розмір нанесеного збитку за рішенням суду має право встановити експертна комісія. Зазначено, що буд.58 по вул..Леніна, в смт.Якимівка виключено з переліку комунального майна селищної ради, у зв'язку з чим позивач повинен вирішувати питання про заливання магазину та подальші ремонти мереж разом із мешканцями будинку за власні кошти.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем про розгляді звернення позивача не було порушено норми ст..ст. 30,38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.. 2 Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до ст.1 Кодексу цивільного захисту України останній регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Відповідно п. 4 ст.2 Кодексу цивільного захисту України, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб'єкта господарювання загрозу життю або здоров'ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище. Тобто відносини, що регулюються цим Кодексом пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, а аварія - небезпечна подія техногенного характеру.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні: надзвичайна ситуація техногенного та природного характеру - порушення нормальних умов життя і діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом або іншою небезпечною подією, в тому числі епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, яке призвело (може призвести) до неможливості проживання населення на території чи об'єкті, ведення там господарської діяльності, загибелі людей та/або значних матеріальних втрат; зона надзвичайної ситуації - окрема територія, де склалася надзвичайна ситуація техногенного та природного характеру.

Як свідчать матеріали справи, затоплення приміщення магазину «АКІМ» призвело до наступних наслідків, зазначених у акті від 13.02.2015 року: «при обследовании установлено, что в углу на стене, в районе вентиляционной шахты, видны следы затекания воды, а также на потолке, где установлен осветительный прибор, (фото прилагается)». Оскільки інших доказів, що характеризують затоплення, матеріали справи не містять, слід дійти висновку, що наявність надзвичайної ситуації та аварії не є доведеною, що виключає підстави для задоволення вимог позивача, обгрунтованих наявністю таких подій, як надзвичайна ситуація чи аварія.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як свідчать матеріали справи, скарга позивача не була направлена підприємству чи установі, яка здійснює контроль за належним станом мереж водопостачання, порядок оскарження результатів розгляду заяви позивачу розяснено не було.

Виходячи з викладеного, вимоги позивача, які обгрунтовано посиланнями на норми ст. 7, 15 Закону України «Про звернення громадян», слід визнати такими, що підлягають задоволенню.

Отже, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, винесене без врахування названих обставин справи, слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що оскарження дій та рішення відповідача ОСОБА_1 вже реалізовано, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне позов ОСОБА_1 - задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2,яка полягала у неповідомленні ОСОБА_1 порядку оскарження відповіді, наданої листом № 108 від 16 лютого 2015 року, а також ненаправлені скарги ОСОБА_1 до організації чи посадової особи, до відання якої відносяться питання, зазначені у скарзі; зобовязати Голову Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 здійснити дії, передбачені ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».У решті позовних вимог відмовити. Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 54грн.81коп., що складають 50% сплаченого позивачем судового збору, стягнення яких здійснити за рахунок місцевого бюджету Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,202,205,206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 24 березня 2015 року у справі № 330/338/15-а (2-а/330/17/2015) скасувати. Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2, яка полягала у неповідомленні ОСОБА_1 порядку оскарження відповіді, наданої листом № 108 від 16 лютого 2015 року, а також ненаправлені скарги ОСОБА_1 до організації чи посадової особи, до відання якої відносяться питання, зазначені у скарзі.

Зобовязати Голову Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 здійснити дії, передбачені ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 54грн.81коп., стягнення яких здійснити за рахунок місцевого бюджету Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Судове рішення в повному обсязі складено 02.07.2015р..

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко