Справа № 823/1373/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року справа № 823/1373/15

м. Черкаси

08 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Тальнівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася Тальнівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг зі сплати єдиного податку в сумі 2496 грн 70 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не прибув в судове засідання, явку свого представника не забезпечив з невідомих причин, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 19.04.2012 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), є платником єдиного податку з 31.05.2012, про що свідчить корінець свідоцтва серії А №548184 (а.с.13). Як вбачається з заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.12) відповідач обрав 2 групу єдиного податку за ставкою 20% від розміру мінімальної заробітної плати. Видом діяльності відповідача є здавання в оренду власного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки) відповідно до пункту 293.1. статті 293 ПК України.

Пунктом 293.2. статті 293 ПК України визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць.

Згідно з рішенням Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 30.12.2011 №11-6/VI та від 31.01.2015 №35-11/ VI ставка єдиного податку для платників другої групи з видом діяльності здавання в оренду власного нерухомого майна. становить 20% від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 №719-VIІ мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2014 становила 1218,00 грн. Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлена мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2015 у розмірі 1218,00грн.

Отже ставкою єдиного податку для позивача у 2014-2015 роках є 243,60 грн щомісячно (20% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на початок кожного року).

З даних облікової картки відповідача з єдиного податку суд встановив, що він не сплачував цей податок за період 20.02.2014-20.04.2015, у звязку з чим виникла недоїмка за вказаний період у сумі 2436 грн.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлений обовязок платника єдиного податку першої і другої груп сплачувати його шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси згідно з п.295.4 ст.295 ПК України.

Пунктом 300.1 статті 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Отже, суд дійшов висновку, що грошове зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб за період 20.07.2014-20.04.2015 у сумі 2436 грн станом на час судового розгляду справи є узгодженим.

З письмових доказів у справі суд встановив, що 05.02.2014 позивач прийняв ППР № яким визначено суму податкового зобовязання з єдиного податку за штрафними ( фінансовими ) санкціями в сумі 444, 00 грн.

Суд звернув увагу, що вищевказане ППР отримане відповідачем, однак в установленому законом порядку не оскаржене. Станом на час судового розгляду справи грошові зобовязання, визначені ним, не сплачені.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Тому, суд дійшов висновку про узгодженість визначених вказаним ППР грошових зобовязань.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у звязку з несплатою узгодженого зобовязання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 08.10.2014 №361-25 на суму податку за узгодженими грошовими зобовязаннями 791 грн 50 коп., яка отримана відповідачем 11.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджене зобовязання з єдиного податку не сплачував, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача з відповідного податку.

Підп.14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк вважається податковим боргом.

Тому, сума узгодженого та не сплаченого грошового зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб (з врахуванням переплати станом на 01.07.2014 у сумі 383,30 грн) у сумі 2496, 70 грн є податковим боргом.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд встановив, що з часу прийняття податкової вимоги до часу судового розгляду справи заборгованість відповідача з єдиного податку не переривалась, а недоїмка збільшувалась. Тому, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень, що передбачено пунктом 41.5. статті 41 ПК України. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України).

На підставі пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підпунктом 10.1.2. пункту 10.1. статті 10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 159 163, 254 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 2496 (дві тисячі чотириста девяносто шість) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко