Справа № 804/7237/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 р. Справа № 804/7237/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровської митниці Державної Фіксальної Служби України до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання незаконною та скасування постанови від 15.05.2015 року, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби України з позовом до Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, в якому просить суд: визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року ВП №47544039 державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року ВП №47544039 державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2; поновити Дніпропетровській митниці Державної фіскальної служби України строк предявлення до виконання постанови заступника начальника митниці від 08.10.2012 року №0323/110000001/12 у відношенні ОСОБА_3.
Ухвалою суду від 10.06.2015 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 18.06.2015 року було замінено первинного відповідача по справі - державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 належним відповідачем Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог Дніпропетровська митниця зазначила, що відповідачем була винесена протиправна постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, незаконно посилаючись на закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання, адже строк предявлення до виконання виконавчого документа було перервано.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, яке міститься в матеріалах справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, також надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, в яких зазначив про правомірність винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.
Частиною 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що листом від 24.10.2012 року за №12-23/3830 позивачем була предявлена до виконання начальнику Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області постанова заступника начальника Дніпропетровської митниці від 08.10.2012 року у справі про порушення митних правил №0323/110000001/12.
За вказаною постановою на громадянина ОСОБА_3, в тому числі було накладено стягнення за порушення митних правил у вигляді штрафу у розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн..
За постановою позивача від 08.10.2012 року було відкрито виконавче провадження.
18.08.2014 року відповідачем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Адже в ході проведення виконавчих дій була проведена реалізація майна боржника, в результаті чого борг погашено частково в сумі 2353,04 грн. Іншого майна, на яке згідно із законодавством України може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, за боржником не виявлено. Про це державним виконавцем було складено відповідний акт. Також у цій постанові державний виконавець зазначив, що згідно відповідей з державної податкової інспекції та управління Пенсійного фонду України банківських рахунків та місця роботи боржника не виявлено, пенсіонером він не є.
Відповідна відмітка про часткове виконання виконавчого документа постанови Дніпропетровської митниці від 08.10.2012 року - також міститься на копії постанови, наявної в матеріалах справи. Крім того, слід зазначити, що постанова митниці набрала законної сили 19.10.2012 року, строк предявлення її до виконання на момент первинного звернення до державного виконавця 08.01.2013 року, про що позивач зазначив самостійно у виконавчому документі.
19.03.2015 року листом Дніпропетровської митниці №880/04-50-26-2-23 у відповідності до положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ постанову від 08.10.2012 року - було повторно спрямовано до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області для примусового стягнення залишку штрафу з ОСОБА_3 у сумі 6146,96 грн., в тому числі в додатках до листа містилась також копія постанови Дніпровського ВДВС від 18.08.2014 року ВП№35501188 про повернення виконавчого документу стягнувачеві.
Проте, 20.04.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку зі закінченням строку предявлення виконавчого документа до виконання.
30.04.2015 року листом Дніпропетровської митниці №423/04-50-26-2-23 у відповідності до положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ постанова заступника начальника Дніпропетровської митниці №0323/110000001/12 - втретє було спрямовано відповідачу для примусового стягнення штрафу з ОСОБА_3 у сумі 8500,00 грн..
За результатами розгляду наданих документів, 15.05.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку зі закінченням строку предявлення виконавчого документа до виконання.
Не погодившись із постановою державного виконавця від 15.05.2015 року, ВП №47544039, про відмову у відкритті виконавчого провадження, позивач оскаржує таку в судовому порядку.
Отже, визначення правомірності/протиправності винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року та наявності підстав для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання становить предмет доказування в даній адміністративній справі.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент винесення оскаржуваної постанови від 15.05.2015 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
За ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.
Згідно ч.1 ст.25 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
За п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.
Так, в ході судового розгляду справи було встановлено, що виконавчий документ постанова Дніпропетровської митниці від 08.10.2012 року у справі про порушення митних правил №0323/110000001/12 була предявлена до виконання вперше листом від 24.10.2012 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.
Постанова позивача від 08.10.2012 року після часткового виконання була повернута стягувачеві постановою від 18.08.2014 року, яка надійшла на адресу митного органу лише 06.03.2015 року, про що свідчить копія конверту із поштовим штемпелем, після отримання якої позивач повторно звернувся до відповідача з заявою від 19.03.2015 року, однак отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з закінченням строку предявлення виконавчого документу, згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Надалі листом від 30.04.2015 року позивач втретє звернувся до відповідача із заявою про примусове стягнення, однак відповідачем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з закінченням строку предявлення виконавчого документу, згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки, зокрема, посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, виконавчий документ постанова митниці від 08.10.2012 року вперше у межах строку предявлення його до виконання, а саме: до 08.01.2013 року, було подано позивачем листом від 24.10.2012 року, виконано державним виконавцем частково та стягнуто з боржника суму штрафу у розмірі 2353,04грн., решта штрафу залишилась не стягнутою, у звязку із відсутністю майна, на яке за законом може бути звернено стягнення та повернуто виконавчий документ стягувачеві за постановою від 18.08.2014 року, яка надійшла на адресу позивача лише 06.03.2015 року, а отже строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, згідно статті 23 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, вдруге та втретє митниця знову звернулась до державного виконавця 20.04.2015 року та 14.05.2015 року відповідно, тобто у межах трьохмісячного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, який не закінчився у звязку з його перериванням.

У звязку викладеним, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року, ВП №47544039, була прийнята не у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». У звязку із чим, позовні вимоги Дніпропетровської митниці про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року, ВП №47544039, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про поновлення строку предявлення до виконання постанови заступника начальника митниці від 08.10.2012 року №0323/110000001/12 у відношенні ОСОБА_3, то суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ч.2, ч.3 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

У п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» також визначено, що заяви поновлення (відновлення) пропущених строків для пред'явлення до виконання інших виконавчих документів судовому розгляду не підлягають.

Отже, заявлена позовна вимога про поновлення пропущеного строку предявлення іншого виконавчого документа постанови митниці в частині щодо стягнення накладеного штрафу - до виконання судовому розгляду не підлягає. Крім того, що перерваний строк предявлення виконавчого документа до виконання на даний момент ще не сплив.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення даного адміністративного позову частково, а саме: в частині щодо визнання незаконною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року, ВП №47544039 - підлягає задоволенню, в частині щодо поновлення пропущеного строку предявлення до виконання постанови заступника начальника митниці від 08.10.2012 року №0323/110000001/12 у відношенні ОСОБА_3 відмові.

Розподіл судових витрат слід здійснити згідно ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання незаконною та скасування постанови від 15.05.2015 року задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.05.2015 року, ВП №47544039.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1