Справа № 804/4873/15
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. Справа № 804/4873/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Василенко К.Е.
представника позивача ОСОБА_1
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості, -
Верхньодніпровська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради, в якому позивач просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, на суму податкового боргу в розмірі 353341,73 грн.
В обґрунтування позову, позивач зазначив, що відповідач не сплатив самостійно визначених зобовязань, у звязку з чим, виникла заборгованість в розмірі 353341,73 грн.
Відповідач надав заперечення в яких зазначив, що визнає суму боргу в розмірі 349836,00 грн., оскільки, згідно уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість визначено податкове зобовязання в розмірі 349836,00 грн. Крім того, відповідач визнає пеню в розмірі 1400,73 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в сумі 351 236, 73 грн., з яких: сума боргу 349836,00 грн. та пеня в сумі 1400, 73 грн. та просили позов задовольнити частково, в розмірі визнаної суми.
Згідно із ч.2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради зареєстровано виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 18.11.2002 року та знаходиться на обліку як платник податків у Верхньодніпровській обєднаній державній податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Комунальним підприємством Жовтоводський водоканал 19.02.2015 року подано податкову декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1 за січень 2015 року та визначено до сплати податкові зобовязання в розмірі 351941,00 грн.
В подальшому, позивачем в березні 2015 року подано уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість, яким визначено податкове зобовязання в розмірі 349836,00 грн., відповідно до вимог ст. 50 Податкового кодексу України.
Згідно із ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Контролюючим органом нараховано Комунальному підприємству Жовтоводський водоканал суму боргу в розмірі 353341, 73 грн., з яких: 351941,00 грн. з податку на додану вартість та пеня в розмірі 1400,73 грн.
Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» позивачем направлено першу податкову вимогу №1/36 від 31.01.2003 року та другу податкову вимогу №2/66 від 11.03.2003 року. Зазначені податкові вимоги не є відкликаними.
Таким чином, враховуючи подання відповідачем уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість, заборгованість підприємства з податку на додану вартість складає 351236,73 грн.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.
Згідно ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого, здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. п. 36.1 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Під час розгляду справи по суті, представник позивача пояснив суду, що позивач керувався нормами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, органи податкової служби зобовязанні зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобовязання перед погашенням податкового боргу забороняється.
В судовому засіданні представники відповідача пояснили суду, що ніякого погашення податкового боргу відповідачем не було взагалі, а лише на підставі ст. 50 Податкового кодексу України, виявивши помилки, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, самостійно надіслали уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, а тому, застосування в даному випадку з боку позивача п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України, є помилковим.
У звязку з вищевикладеним, суд доходить висновку, що позивачем надані докази, які свідчать про наявність заборгованості у відповідача перед бюджетом, проте, недоведено частину суми боргу у розмірі 2 105 грн., у звязку з поданням відповідачем уточнюючого розрахунку, відповідно до вимог ст. 50 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.
З урахування вищевикладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4