Справа № 804/7083/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 р. Справа № 804/7083/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Західно-Донбаської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Західно-Донбаська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 563,81 грн. та суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2 587,50 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем виникла податкова заборгованість, яка добровільно не сплачується, а тому підлягає примусовому стягненню.
Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням з датою отримання 23 червня 2015 року.
Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, перебуває на обліку у позивача та є платником податків.
Розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня 2014 року склав 1218 грн. Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа поточного місяця.
Отже, згідно Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування за січень та березень 2014 року, відповідач мав сплатити податковий борг в сумі 487,20 грн.
Водночас станом на 19 січня 2014 року за відповідачем рахувалась заборгованість зі сплати єдиного податку в розмірі 733,75 грн.
Крім того, відповідачу нарахована пеня за несвоєчасну сплату грошових зобовязань у розмірі 92,86 грн., а саме:
- 1,37 грн. за період з 23.09.2013 року по 17.03.2014 року;
- 6,66 грн. за період з 21.10.2013 року по 17.03.2014 року;
- 3,62 грн. за період з 21.10.2013 року по 14.12.2014 року;
- 41,07 грн. за період з 21.11.2013 року по 14.12.2014 року;
- 37,69 грн. за період з 23.12.2013 року по 14.12.2014 року;
- 2,45 грн. за період з 21.01.2014 року по 14.12.2014 року.
Таким чином, у звязку з несплатою узгоджених грошових зобовязань по єдиному податку з фізичних осіб у встановлені законом терміни, податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб складає: заборгованість за минулі періоди в розмірі 733,75 грн., основне зобовязання в сумі 487,20 грн., суму нарахованої пені в розмірі 92,86 грн.
Враховуючи часткову сплату в розмірі 750,00 грн., загальна сума боргу становить 563,81 грн.
Також, відповідач має податкову заборгованість перед позивачем з податку на доходи з фізичних осіб, що утворилась на підставі наданої 09 лютого 2015 року до Західно-Донбаської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік № НОМЕР_1, в якій визначено грошове зобовязання із сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2 587,50 грн. терміном сплати до 19 лютого 2015 року.
22 січня 2013 року позивачем винесено податкову вимогу № 20 в сумі 381,93 грн., яка отримана відповідачем 04 лютого 2013 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, встановлює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Абз. 1-2 п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Згідно ж п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Відповідно до ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:
1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;
2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1. ст. 129 після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Відповідно до п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи підприємці подають до контролюючих органів декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.
Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що оскільки доказів сплати заборгованості відповідачем до суду надано не було, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб за січень та березень 2014 року у розмірі 563,81 грн. та податковий борг з податку на доходи з фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 2 587,50 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Судові витрати по справі не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_2