Справа № 804/8686/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 804/8686/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року

у справі № 804/8686/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, в якому просило стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем у зв'язку з виплатою пенсій громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у зв'язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень-травень 2014 року включно в розмірі 5411,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно чинному законодавству України витрати, понесені позивачем на виплату пенсій особам, яким призначено пенсії у звязку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, підлягають відшкодуванню відповідачем. Позивач зазначає, що протягом серпня-жовтня 2013 року направляв відповідачу акти звірок витрат по виплаті вищевказаних пенсій, проте відповідач відмовляється включати до актів щомісячної звірки витрати по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та пенсій, повязаних із втратою годувальника вищеозначеним фізичним особам.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не надано суду довідок МСЕК про наявність причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом, як то передбачено Інструкцією про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженою Наказом Міністерства охорон здоровя України від 15.11.2005 №606.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що положенням пп.2.2 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 15.11.2005 №606, передбачено, що для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України «Про охорону праці». Позивач зазначає, що до вступу в дію Закону України «Про охорону праці» не потрібно було встановлювати причинний звязок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (отримувати висновок МСЕК), оскільки належним доказом підтвердження наявності вищезазначеного причинно-наслідкового зв'язку було свідоцтво про смерть особи та акт про нещасний випадок на підприємстві, що наявні в матеріалах справи. Позивач наголошує, що йому було надано для призначення пенсій по втраті годувальника повні пакети документів, в результаті чого управлінням призначено пенсії по втраті годувальників, які померли внаслідок трудового каліцтва, відшкодування витрат на які повинні бути понесені відповідачем.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з березня по травень 2014 року позивач виплатив фізичним особам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пенсії у зв'язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в розмірі 5411,35 грн., що підтверджується таблицями розбіжностей до акту щомісячної звірки витрат та списками осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що складені позивачем та які знаходиться у матеріалах справи.

Протягом вищевказаного періоду позивач направляв на адресу відповідача акти звірки витрат по виплаті пенсій потерпілим, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій, повязаних із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проте відповідач відмовився включати до актів щомісячної звірки витрати позивача по громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову помилковим з огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування №16/98-ВР від 14 січня 2008 року (надалі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими поховання; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням визначені у статті 25 Основ. Так, зокрема, до страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання входить пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до статті 15 Закону України №1105-ХІV від 23.09.1999 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Статтею 21 Закону №1105-ХІV визначені соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Так, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків у встановленому законодавством порядку зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; виплачувати пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №1105-ХІV усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Згідно положень статті 33 Закону №1105-ХІV у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Отже, право на одержання щомісячних страхових виплат мають, зокрема, непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

При цьому, факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї відповідно до приписів пункту 18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, підтверджується, зокрема, довідками житлово-експлуатаційних організацій з місця проживання (реєстрації) про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що довідкою №372 від 11.04.2013, виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_11 з сином ОСОБА_14 та перебування ОСОБА_11 на утриманні сина по день його смерті 21.03.2013; довідкою Житлово-експлуатаційної організації підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_10 з чоловіком ОСОБА_15 по день його смерті 21.06.1997; довідкою №1260 від 12.11.2012, виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_9 з чоловіком ОСОБА_16 по день його смерті 29.02.2000; довідкою №180 від 23.01.2014, виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_17 з чоловіком ОСОБА_18 по день його смерті 05.04.1995; довідкою Житлово-експлуатаційної організації №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_19 та перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка по день його смерті 12.06.1979; довідкою від 05.09.2010, виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 та актом від 16.07.2010 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_20 та перебування ОСОБА_3 на утриманні чоловіка по день його смерті 22.12.1994; довідкою Житлово-експлуатаційної організації №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_2 з чоловіком ОСОБА_21 та перебування ОСОБА_2 на утриманні чоловіка по день його смерті 22.05.1974; довідкою від 25.07.2011 Житлово-експлуатаційної організації №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_22 та перебування ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_22 по день його смерті 30.09.1991; довідкою №964 від 15.11.2012 р., виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_8 з чоловіком ОСОБА_23 по день його смерті 23.08.1972; рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_24 від 11.03.2011 р. у справі №2-О-72-2011 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_7 з ОСОБА_25 по день його смерті 31.10.1980; довідкою №112 від 31.03.2011, виданою Житлово-експлуатаційною організацією №31 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_26 по день його смерті 14.07.2006; рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2004 у справі №2-4597/2004 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_27 з чоловіком ОСОБА_28 по день його смерті 29.05.1973; довідкою Криворізького міського центру зайнятості №03-07/7462 від 07.04.2014 підтверджено факт відсутності реєстрації ОСОБА_29 в якості безробітної та отримання допомоги по безробіттю, даними трудової книжки ОСОБА_29 АФ №612334 підтверджується факт відсутності працевлаштування останньої, на утримані якої перебуває син ОСОБА_30 з огляду на смерть чоловіка ОСОБА_31 15.11.2013.

Таким чином, наявними вище документами підтверджено право ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на одержання щомісячних страхових виплат з огляду на смерть осіб, на утриманні яких вони перебували.

Частиною 8 статті 34 Закону №1105-ХІV визначено, що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №1105-ХІV постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків №5-4/4 від 04.03.2003 розроблено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 7 Порядку №5-4/4 передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

У відповідності до частини 4 статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Стаття 24 Закону №1105-ХІV встановлює якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналіз норм Закону №1105-ХІV, який визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві дає підстави вважати, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за умови підтвердження факту перебування непрацездатних осіб на утриманні померлого або факту наявності права на одержання від нього утримання.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в якості підстави для неприйняття до заліку витрат, понесених позивачем щодо виплат пенсій громадянам у зв'язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень-травень 2014 року посилається на відсутність документів (висновку МСЕК) про підтвердження причинного зв'язку між смертю фізичних осіб та нещасними випадками, що сталися з ними на виробництві. Проте наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на отримання щомісячних страхових виплат відповідно до приписів статті 33 Закону №1105-ХІV, а відтак, зважаючи на спростування позивачем тверджень відповідача, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі № 804/8686/14 скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу понесені витрати на виплату пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у зв'язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень-травень 2014 року включно в розмірі 5411,35 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко