Справа № 127/13123/15-а
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/409/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №127/13123/15-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок та виплату позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 13.05.2015 року позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При призначенні позивачу пенсії за віком згідно вказаного Закону відповідачем застосовано показники середньої заробітної плати за 2007 рік.

22.05.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про застосування при призначенні пенсії середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 25.05.2015 року № 99/А-1 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви з огляду на те, що з 01.07.2000 року по 12.05.2015 року він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 13.05.2015 року пенсію позивачу було не призначено, а переведено з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Відповідач посилається на ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Ухвалою суду від 10.06.2015р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідачем по справі надіслано до суду письмові заперечення проти позову (а.с. 15-16), в яких зазначено, що з 01.10.2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року, яким було внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пункт 3 ст. 45 вказаного Закону викладено у новій редакції, згідно якої переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подачі заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст.40 цього закону для призначення пенсії. З 01.05.2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», відповідно до якої пенсії призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особа в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки, перераховуються з 1 травня 2012 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Оскільки пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу було призначено з 01.07.2000 року, тому на думку відповідача для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству як при первинному призначенні пенсії немає законних підстав.

Ухвалою суду від 18.06.2015р. вказану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні, оскільки за результатами розгляду заперечення відповідача суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву від 01.07.2015р., в якій просив суд розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ухвали суду від 18.06.2015р. відповідачем супровідним листом від 26.05.2015р. надано суду копії матеріалів пенсійної справи позивача. Крім того, заявою від 26.06.2015р. представник відповідача просила провести розгляд справи за відсутністю представника відповідача, щодо задоволення адміністративного позову заперечувала з підстав викладених у запереченнях.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, оскільки позивач та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачу з 01.07.2000 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

З довідки №2414 від 01.07.2015р. виданої Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вбачається, що з 01.01.2000 року по 12.05.2014 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (а.с. 25)

Виплату даного виду пенсії позивачу було припинено у зв'язку з поданою ним заявою.

На обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Вінниці позивач перебуває з 13.05.2015 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 2000,40 грн. Загальний стаж позивача склав 41 років 06 місяців 08 днів (врахований по 31.03.2015 року), що відповідає коефіцієнту страхового стажу - 0,41500. З урахуванням кратності 1,35 0,56025. Відповідач при розрахунку пенсії позивачу застосував показник середньої платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. При призначенні пенсії за віком середньомісячний заробіток склав 3468,91 грн., індивідуальний коефіцієнт після оптимізації - 2,89580.

Розрахунок пенсії за віком:

3468,91 х 0,56025=1943,46 грн. - основний розмір;

доплата за понаднормативний стаж 6 років - 56,94 грн. (894 грн. х 9%);

загальний розмір пенсії за віком: 1943,46 грн. + 56,94 грн. = 2000,40 грн.

Як зазначено вище, 22.05.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою, якою просив перерахувати його пенсію з 13.05.2015р., з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії. (а.с.8)

При цьому, листом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 25.05.2015 року № 99/А-1 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви з огляду на те, що 13.05.2015 року пенсію позивачу було не призначено, а переведено з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. (а.с. 9-10)

Однак, відмову відповідача у перерахунку пенсії позивачу суд вважає протиправною враховуючи наступне.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором.

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 2 цієї статті заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Варто зазначити, що при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які визначені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені ВАС у постановах від 01.12.2013 у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13.

За вказаних обставин безпідставними є доводи апелянта про необхідність застосування вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" за приписами якої пенсії призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особа в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки, перераховуються з 1 травня 2012 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, є протиправною.

Відповідно до частини 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Вінниці, викладену у листі №99/А-1 від 25.05.2015р., щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 13 травня 2015 року з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13 травня 2015 року з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 73,08 гривень з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Вінниці, викладену у листі №99/А-1 від 25.05.2015р., щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 13.05.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 грн. судових витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 09.07.2015р.

Суддя: