Справа № 913/1615/2012
Суддя: Витвицький В.В. В. В.
Дата ухвалення: 2012-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 913/1615/2012
Номер провадження 2-а/913/68/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Витвицького В.В.

секретаря судового засідання Коваль В.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Красненської сільської ради Рожнятівського району, третя сторона без самостійних вимог на стороні відповідача, управління Держкомзему в Рожнятівському районі про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради, -

в с т а н о в и в:

в основу позовних вимог позивачка зіслалась на те, що її бабусі ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок, 1948 року забудови та в її користуванні постійно перебувало 0,25 га. землі, що знаходилася в с.Красне Рожнятівського району, що підтверджується виписками з господарських книг №3 за 1983-1986 роки, виданих Красненською сільською радою. 2 квітня 1986 року ОСОБА_4 померла і на день смерті за останньою рахувалося 0,25 га. землі. В 2010 році вона звернулася до Красненської сільської ради із заявою про приватизацію згаданої вище земельної ділянки, де їй стало відомо про існування рішення сесії Красненської сільської ради від 10 грудня 2003 року, згідно якого у власність її батька ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку 0,125 га., що знаходиться в урочищі «Біля памятника»с.Красне, що раніше перебувала в користуванні її бабусі ОСОБА_3, хоча згідно заповіту та вимірів земельної ділянки в натурі, розмір даної ділянки становив 0,25 га.

Рішенням сесії Красненської сільської ради від 28 жовтня 2010 року, №6-4/2010 їй дано дозвіл на складання проекту відведення на земельну ділянку, площею 0,13 га. в урочищі «Біля памятника», що раніше належала її бабусі ОСОБА_3 На її заяву встановити межі та реально виміряти площу земельної ділянки згідно рішення сесії Красненської сільської ради від 28 жовтня 2010 року, сільський голова с.Красне ОСОБА_6 надав їй відповідь за №5/02-23 від 17 листопада 2011 року, в якій зазначено, що надана їй земельна ділянка межує з однієї сторони із домоволодінням ОСОБА_7, а з іншої сторони із землекористувачем ОСОБА_8, однак про існування останнього як межівника їй не було відомо. Вважає, що вона отримала в спадщину земельну ділянку, площею 0,25 га., однак відповідач надав їй право на приватизацію тільки 0,13 га.

З цього приводу вона зверталась із заявами в Івано-Франківську ОДА та в прокуратуру Рожнятівського району, і їй рекомендовано звернутися за захистом свого порушеного права до суду. У відповідності до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Просить поновити їй строк позовної давності для звернення в суд з даним адміністративним позовом, оскільки про порушення свого права вона дізналася тільки в кінці 2011 року і відразу стала звертатися в сільську раду, до облдержадміністрацій та до прокуратури району, а тому вважає, що пропустила даний строк з поважних причин. Просить скасувати рішення сесії Красненської сільської ради Рожнятівського району від 10 грудня 2003 року, яким надано її батькові ОСОБА_5 у власність 0,125 га. землі, що знаходиться в урочищі «Біля памятника»с.Красне для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільської ради, згідно поданої заяви та рішення сесії Красненської сільської ради Рожнятівського району №6-40/2010 від 28 жовтня 2010 року, яким дано їй дозвіл на складання проекту відведення на земельну ділянку, площею 0,13 га. в урочищі «Біля памятника», із земель запасу сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, за її згодою, згідно поданої заяви.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала та доповнила, що її батько ОСОБА_5 в 1987 році отримав свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння після смерті ОСОБА_3 В 1988 році її батько продав дане домоволодіння колгоспу «Перемога»с.Красне Рожнятівського району, який розібрав його і на місці даного домоволодіння побудував памятник, в 2003 році відповідачем йому було надано у власність 0,125 га., згідно поданої заяви, яка раніше належала її бабусі ОСОБА_3 Її батько ОСОБА_5 в 2009 році помер, так і не оформив право власності на згадану вище земельну ділянку. Вважає, що вона має право на земельну ділянку, в порядку спадкування, якою користувалася її бабуся до 1986 року.

Представник відповідача сільський голова с.Красне ОСОБА_1 позов не визнав, пояснивши, що після смерті ОСОБА_3 останнього члена колгоспного двору, спадкоємцем її домоволодіння став її син ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 1987 року. В 1988 році ОСОБА_5 продав спадкове домоволодіння колгоспу «Перемога»Рожнятівського району, і на цьому місці був встановлений памятник загиблим в Другій світовій війні, що визнає і позивачка. На час інвентаризації земель в с.Красне, земельна ділянка, площею 0,125 га. в урочищі «Біля памятника», про яку йде мова у позовній заяві, згідно земельно-господарських документів, знаходилася у користуванні ОСОБА_9, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2003 році земельна ділянка, площею 0,125 га., якою користувався ОСОБА_9, згідно заяви останнього, була вилучена в нього у землі запасу сільської ради, в цьому ж році передана у власність ОСОБА_5, згідно його заяви. З 2009 року, тобто з часу смерті ОСОБА_5, земельна ділянка, площею 0,125 га. знаходилася у землях запасу сільської ради, оскільки останнім не була приватизована. В 2010 році позивачка звернулася із заявою до Красненської сільської ради про надання їй у власність 0,13 га землі, яка була передана її батькові ОСОБА_5, в урочищі «Біля памятника»для ведення селянського господарства, і дана заява була задоволена рішенням сільської ради від 28 жовтня 2010 року. Починаючи з 1986 року по даний час, тобто з часу смерті ОСОБА_3, ні позивачка, ні її батько ОСОБА_5, ні їхні родичі жодними земельними ділянками на території Красненської сільської ради не користувалися, про що можуть ствердити свідки. Посилання позивачки на те, що 0,25 га. землі, прилягало до господарства ОСОБА_3, є голослівним, оскільки частина закріпленої за нею землі, знаходилась за межами її господарства. Крім того, посилання позивачки на те, що її батько ОСОБА_5 успадкував 0,25 га. землі після смерті ОСОБА_3, є також голослівним і спростовується свідоцтвом про право на спадщину від 13 серпня 1987 року. Просить в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача управління Держкомзему в Рожнятівському районі не зявився, однак заступник начальника даного управління ОСОБА_10 подав суду заяву, в якій просить розглянути дану справу у відсутності їхнього представника. Позов не визнає у повному обємі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У відповідності до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих, що є в матеріалах даної справи не існує.

Ксерокопією паспорта позивачки підтверджено, що вона, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.43).

З виписок погосподарської книги по с.Красне Рожнятівського району видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька с.Красне, суспільна група-колгоспниця і за нею в 1983-1986 роках рахувалося домоволодіння та 0,25 га. землі, в тому числі 0,01 га. під будівлями (а.с.8,9).

Ксерокопією свідоцтва про смерть підтверджено, що ОСОБА_3, жителька с.Красне Рожнятівського району померла 2 квітня 1986 року (а.с.44).

Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 серпня 1987 року підтверджено, що ОСОБА_5 батько позивачки, прийняв у спадок після смерті ОСОБА_3 жилий будинок, сарай та стодолу, які розташовані на землях колгоспу «Перемога»і які знаходяться в с.Красне Рожнятівського району (а.с.5). У звязку з цим посилання позивачки на те, що її батько ОСОБА_5 успадкував будь-яку земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, є голослівним.

У судовому засіданні, як позивачка, так і представник відповідача, ствердили, що батько позивачки ОСОБА_5 в 1988 році продав згадане вище спадкове домоволодіння колгоспу «Перемога»с.Красне Рожнятівського району, яке в майбутньому було розібрано і на їхньому місці був встановлений памятник.

З архівного витягу видно, що 10 грудня 2003 року сесія Красненської сільської ради вилучила з присадибного фонду ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 0,125 га. в урочищі «Біля памятника»і передано її у власність ОСОБА_5, для ведення селянського господарства, згідно поданих заяв (а.с.37).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ствердив, що ОСОБА_5, житель м.Калуша, в період з 2003 року по 2009 рік, по день смерті, взагалі не користувався, як і його родичі земельною ділянкою, площею 0,125 га., проти чого не заперечила позивачка.

Ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 підтверджено, що він помер 20 травня 2009 року (а.с.45).

З копії власноручної заяви позивачки від 16 вересня 2010 року, адресованої сільському голові с.Красне Рожнятівського району, видно, що ОСОБА_2 просила дати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в урочищі «Біля памятника»в розмірі 0,13 га., для ведення особистого селянського господарства (а.с.40).

Рішенням Красненської сільської ради від 28 жовтня 2010 року, №6-40/2010 задоволено заяву ОСОБА_2 і дано дозвіл останній на складання проекту відведення на земельну ділянку площею 0,13 га. в урочищі «Біля памятника»(а.с.41), а тому твердження позивачки на те, що вона просила передати їй у власність не 0,13 га землі, а 0,25 га. землі, є безпідставним.

Свідок ОСОБА_11 житель с.Красне в суді ствердив, що в 1988 році колгосп «Перемога»Рожнятівського району викупив в батька позивачки ОСОБА_5 спадкове домоволодіння, яке раніше належало ОСОБА_3 ОСОБА_2 домоволодіння колгосп розібрав і на цьому місці встановив памятник загиблим в роки Другої світової війни. Починаючи з 1988 року і по даний час ні позивачка, ні її батько, ні інші їхні родичі взагалі не користувалися земельною ділянкою, що прилягала до спадкового домоволодіння, яку систематично прибирали окремі жителі с.Красне.

Аналогічні показання дав суду свідок ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_13 дала в суді показання, що вона купила в с.Красне «Будинок побуту», який переобладнала в житло і у 2003 році перейшла до нього жити. Її житловий будинок знаходиться по сусідству із памятником. Всі ці роки вона не бачила ні позивачку, ні її батька, ні їхніх родичів, щоб обробляли будь-яку земельну ділянку в урочищі «Біля памятника»с.Красне, а вільну земельну ділянку, яка прилягає до памятника, систематично прибирали окремі ініціатори односельчани.

У відповідності до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх компетенцій, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У звязку із вищевикладеним суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, в законному порядку, отримав право на приватизацію 0,125 га. земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, згідно рішення сесії Красненської сільської ради від 10 грудня 2003 року, яке за життя не використав.

Рішення Красненської сільської ради від 28 жовтня 2010 року, №6-40/2010 про надання ОСОБА_2 дозволу на складання проекту відведення на земельну ділянку, площею 0,13 га в урочищі «Біля памятника», для ведення особистого селянського господарства, згідно поданої заяви, відповідає вимогам земельного законодавства.

Оскільки позивачка в судовому засіданні не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, то у позові слід відмовити.

На підставі ст.ст.116,118,122,123,126 ЗК України та керуючись п.1 ч.1 ст.17, п.1 ч.1 ст.18, 104, 159, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в позові ОСОБА_2 про скасування рішення Красненської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 10 грудня 2003 року, яким передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку у розмірі 0,125 га., що знаходиться в урочищі «Біля памятника»с.Красне Рожнятівського району та рішення сесії Красненської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №6-40/2010 від 27 жовтня 2010 року, яким дано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки, площею 0,13 га. в урочищі «Біля памятника»с.Красне Рожнятівського району, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу її проголошення.

Повний текст постанови буде виготовлено 5 листопада 2012 року.

Суддя (підпис):

З оригіналом вірно

Суддя Рожнятівського районного суду Витвицький В.В.