Справа № 824/354/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/354/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача -ОСОБА_2, представник на підставі довіреності

представника відповідача - ОСОБА_3, представник на підставі доручення

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сокиряни-благоустрій" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області до Комунального підприємства "Сокиряни-благоустрій" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року Сокирянська обєднана держана податкова інспекція звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Сокиряни-Благоустрій» про стягнення податкового боргу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року №824/354/15-а задоволено адміністративний позов та стягнуто з банківських рахунків, що обслуговують Комунальне підприємство "Сокиряни-благоустрій" кошти на загальну суму податкового боргу з податку на додану вартість - 136777,82 грн. до Державного бюджету України.

16.04.2015 року Комунальне підприємство "Сокиряни-благоустрій" звернулось до суду з заявою про розстрочення виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року №824/354/15-а строком на п'ять років, починаючи з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення заяви про розстрочку виконання постанови суду. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що підприємство має бажання сплатити податковий борг, проте наразі у звязку з відсутністю необхідних коштів не має на це можливості.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, посилаючись на скрутне становище підприємства.

Представник позивача поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року №824/354/15-а задоволено адміністративний позов Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області та стягнуто з банківських рахунків, що обслуговують Комунальне підприємство "Сокиряни-благоустрій" кошти на загальну суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 136777,82 грн. до Державного бюджету України.

Відповідач на підтвердження необхідності розстрочення виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року №824/354/15-а надав звіт про фінансові результати за 2014 рік, довідку КП "Сокиряни-благоустрій" про наявність боргу перед державним бюджетом в розмірі 265777,82 грн. та боргу по штрафним санкціям перед Державною екологічною інспекцією в розмірі 236000 грн.

У звязку із вказаним заявник просить розстрочити суму заборгованості згідно графіку погашення податкової заборгованості на суму 136777,82 грн. строком на п'ять років, починаючи з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року щомісячно по 2279,63грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції зазначив, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, оскільки звіт про фінансові результати за 2014 рік не підтверджує наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та відсутність на банківських рахунках заявника коштів на погашення податкової заборгованості станом на квітень 2015 року.

Разом з тим, суд зазначив, що заявник не скористався встановленим Податковим кодексом України для платників податків правом на звернення до контролюючого органу із заявою про розстрочення податкового боргу, що належить до стягнення згідно постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року №824/354/15-а.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Необхідною умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є наявність виняткових обставин що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

У п. 10 Постанови Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26 грудня 2003 року № 14 вказано, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Із заяви про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення вбачається, що заявник посилається на тяжке фінансове становище підприємства, але до заяви не надано належних доказів щодо відсутності майна, на яке може бути накладено стягнення у рахунок погашення заборгованості, наявність виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду із заявою про розстрочення постанови суду, не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність обставин, що ускладнюють та роблять неможливим виконання судового рішення в розумінні вимог ст. 263 КАС України.

Посилання на тяжке фінансове становище як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, судом до уваги не беруться, оскільки, на думку суду, це не є винятковою обставиною, у розумінні ст.263 КАС України.

Крім того, у відповідності до пп. 95.1 та 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної норми вбачається, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України, а не органи державної виконавчої служби в розумінні ст. 263 КАС України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Якщо достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, і складення графіків розстрочення сплати стягнутих за судовими рішеннями сум податкового боргу не є розстроченням згідно п.100.1 ст.100 ПК України, а є фактичною реалізацією рішень суду про відстрочення та розстрочення виконання судових рішень відповідно до процесуального законодавства (ст.263 КАС України).

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Сокиряни-благоустрій" залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 липня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_4