Справа № 155/649/15-а
Суддя: Шмідт С. А.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пр. № 2-а/155/28/15
Справа № 155/649/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого-судді Шмідта С.А.,

при секретарі Грищук Г.Г.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на наступне.

Як зазначено у позовній заяві, постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області № 000649 від 10 квітня 2015 року на ОСОБА_1 накладено за ч.1 ст.82 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500,00 грн. за те, що 02 квітня 2015 року він, будучи керівником сільськогосподарського виробничого кооперативу Журавники, що в с.Журавники Горохівського району Волинської області, не забезпечив належне зберігання та на території тракторної бригади вищевказаного кооперативу допустив знищення автотракторної резини шляхом її спалювання, не маючи відповідного дозволу. Тим самим позивач порушив вимоги ст.17 Закону України Про відходи, ст.11 Закону України Про охорону атмосферного повітря, ст.12 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища. Позивач вважає, що вищевказана постанова винесена незаконно з порушенням вимог ст.245, 280 КУпАП, а саме: відповідач не встановив дійсних обставин справи. Так, позивач до спалювання та неналежного зберігання автотракторної резини не має жодного відношення, вказівок щодо знищення резини він не давав, жодних дій щодо перешкод у діяльності працівників екологічної інспекції не вчиняв. Крім того, територія, де здійснювалося спалення резини, у користуванні СВК Журавники не перебуває, кому належить резина, позивачу невідомо. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.82 КУпАП, а тому, з огляду на вищенаведене, позивач просить скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області № 000649 від 10 квітня 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні представник відповідача - Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_2 позову не визнав та пояснив суду, що за зверненням жительки с.Журавники Горохівського району Волинської області ОСОБА_3 він 02 квітня 2015 року прибув на територію тракторної бригади СВК Журавники, що в с.Журавники, де виявив факт спалювання автотракторної резини, внаслідок чого йшов густий чорний дим, який шкодив навколишньому середовищу та громадянам. Представник відповідача ствердив, що на місці спалювання резини перебував керівник СВК Журавники ОСОБА_1, який йому пояснив, що ця резина належить СВК, вона непридатна для використання і підлягає утилізації, тому зберігалася на подвірї тракторної бригади, а хто підпалив цю резину, він не знає. Представник відповідача пояснив, що ним було встановлено факт неналежного зберігання відходів, якими є вищевказана резина, про що в службовому приміщенні тракторної бригади було складено відповідний акт, який підписав позивач ОСОБА_1, заявник ОСОБА_3 та сільський голова ОСОБА_4 Після підписання акту представник відповідача пояснив позивачу, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.82 КУпАП, та склав відносно нього відповідний протокол. Представник відповідача ствердив, що під час складання протоколу позивачу були розяснені його права та обовязки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодних письмових пояснень останній у протокол не вніс, від підпису у цьому протоколі відмовився. Крім цього, позивач повідомлявся про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак на розгляд не зявився, тому постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було винесено у його відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, позивач пояснив, що він є керівником СВК Журавники, що в с.Журавники Горохівського району Волинської області. Територія тракторної бригади приблизно в лютому-березні 2015 року була передана іншим власникам, будь-якої діяльності кооператив на цій території не здійснює. Позивач ствердив, що 02 квітня 2015 року близько 10 години на території цієї бригади він бачив пожежу, там горіли шини, а хто їх підпалив, він не знає. Позивач пояснив, що він не знає також, кому належать вищевказані відходи, а свій підпис у акті від 02 квітня 2015 року він поставив, не знаючи про його зміст, тому що був без окулярів, добре не бачив та думав, що виступає в якості свідка, а не правопорушника. Коли складався протокол про адміністративне правопорушення, з правами та обовязками його ніхто не ознайомлював. 10 квітня 2015 року розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився без його участі, тому що він не мав можливості вчасно прибути на місце розгляду, а постанову у справі про адміністративне правопорушення отримав поштою. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.82 КУпАП. З огляду на вищенаведене позивач просить скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області № 000649 від 10 квітня 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обовязок зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 02 квітня 2015 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області ОСОБА_2 було складено протокол № 000752 про вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, згідно з яким 02 квітня 2015 року ОСОБА_1, будучи керівником сільськогосподарського виробничого кооперативу Журавники, що в с.Журавники Горохівського району Волинської області, не забезпечив належне зберігання та на території тракторної бригади вищевказаного кооперативу допустив знищення автотракторної резини шляхом її спалювання, не маючи відповідного дозволу, чим порушив вимоги ст.17 Закону України Про відходи, ст.11 Закону України Про охорону атмосферного повітря, ст.12 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища (а.с.4).

За вищевказаним протоколом постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області ОСОБА_2 № 000649 від 10 квітня 2015 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.82 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1500,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.82 КУпАП порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обовязки підприємств, установ, організацій та громадян субєктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря встановлені ст.10 Закону України Про охорону атмосферного повітря. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних обєктів.

Згідно із п.д) ч.1 ст.17 Закону України Про відходи субєкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобовязані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки.

Відповідно до ст.1 Закону України Про відходи, відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

При цьому зберігання відходів це тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи обєктах (до їх утилізації чи видалення).

Із акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 02 квітня 2015 року, складеного в приміщенні Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області державним інспектором екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_2 (а.с.20), вбачається, що на території тракторної бригади в с.Журавники Горохівського району Волинської області було виявлено факт спалювання автотракторної резини. Зі слів керівника господарства ОСОБА_1, резина була підготовлена для здачі на утилізацію, складувалася поряд з огорожею тракторної бригади, а хто її підпалив, йому не відомо. Вищевказаний акт підписали ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він працює на посаді голови Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області. 02 квітня 2015 року він разом з державним екологічним інспектором Чернецем С.М. та місцевою жителькою ОСОБА_3 приїхав на територію тракторної бригади СВК Журавники, де виявив, що там горить автотракторна резина. Свідок ствердив, що ця територія належить окремим власникам майнових паїв, там, крім резини, була й інша техніка. Свідок пояснив, що в приміщенні сільської ради факт згоряння резини було зафіксовано письмовим актом, однак він підписав цей документ тоді, коли він ще складений не був.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що одного дня на початку квітня 2015 року на подвірї її домоволодіння, що в с.Журавники Горохівського району Волинської області, раптово стало темно, йшов густий чорний дим. Вона вибігла на дорогу та побачила, що на території тракторної бригади горить вогонь. Свідок зателефонувала до екологічної служби та викликала еколога, тому що вважала, що ця пожежа шкодить навколишньому середовищу та її домашньому майну. Коли вона, еколог та сільський голова приїхали на територію бригади, там були посадові осіб СВК Журавники, а біля огорожі горіло близько 10 шин. Свідок ствердила, що вона підписала акт про факт пожежі, в якому керівник господарства ОСОБА_1 вказав про те, що не знає, хто запалив шини.

Із довідки № 527, виданої 01 липня 2015 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.30), вбачається, що з березня 2015 року СВК Журавники не використовує земельні ділянки під господарськими будівлями та дворами.

Із довідок № 21 та № 22, виданих СВК Журавники (а.с.31-32), вбачається, що станом на 01 січня та 01 квітня 2015 року у вищевказаному кооперативі шин, які були у використанні, по звітах бухгалтерського обліку не значилось, всі виробничі приміщення, крім обєктів соцкультпобуту, передано у приватну власність власників майнових сертифікатів.

Таким чином суд приходить до висновку, що, оскільки на балансі СВК Журавники шини не значаться, а із акту перевірки від 02 квітня 2015 року вбачається, що автотракторна резина, яка горіла на території тракторної бригади, була підготовлена для здачі на утилізацію, а тому, на думку суду, ці шини є відходами в розумінні ст.1 Закону України Про відходи, та належать вищевказаному кооперативу.

На думку суду, керівник СВК Журавники ОСОБА_1 не забезпечив належного зберігання та недопущення знищення вищевказаної резини, що призвело до неконтрольованого її спалення, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.82 КУпАП, при цьому вина останнього у вчиненні правопорушення стверджується відображеними у протоколі та постанові в справі про адміністративне правопорушення обєктивними обставинами, а також дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас суд критично оцінює доводи, наведені позивачем, оскільки вони ґрунтуються виключно на субєктивній його оцінці та не підтверджені жодними доказами.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що 10 квітня 2015 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області ОСОБА_2, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем ОСОБА_1, виконав вимоги статей 245, 280 КУпАП, внаслідок чого щодо позивача ним прийнято правильне рішення.

Отже, виходячи із вищезазначеного, суд вважає, що підстав для скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.82 КУпАП немає, у звязку з чим відмовляє позивачу у задоволенні його позову.

Поряд з цим, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року положення ч.2 ст.171-2 КАС України визнано такими, що не відповідають Конституції України, і на момент винесення судового рішення питання щодо оскарження рішення законом не врегульовано, то, на думку суду, особам, які беруть участь у справі, повинно бути надано право на оскарження цього рішення в загальному порядку, визначеному ст.186 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.11, ч.2 ст.71, ст.ст.86, 94, 161, 163 КАС України, ст.ст.82, 245, 280 КУпАП, Законом України Про відходи, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про скасування постанови № 000649 від 10 квітня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.82 КУпАП, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_5