Справа № 2-а-735/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» січня 2011 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайоннного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації,

встановив:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати виплатити йому несплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік та одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії у звязку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, і, відповідно до ст.48 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Проте, відповідач, всупереч вимогам Конституції України та вищезазначеному закону, через свої неправомірні дії, не нарахував йому вчасно сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік передбаченому цим Законом.

Відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області (далі - ОСОБА_2 ПСЗН) в наданих письмових запереченнях заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 отримує одноразову допомогу на оздоровлення відповідно до вимог закону, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснює виплату виключно в межах бюджетних призначень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 156454, виданим 24 грудня 2010 року, копія якого міститься в матеріалах справи, у звязку з чим і перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області.

Згідно із Ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року), одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до абзацу З частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону України від 06 червня 1996 року) щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії - трьох мінімальних заробітних плат.

Пунктом ЗО статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-У дію абзаців другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відносно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 вищезазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Здійснюючи відповідну виплату, субєкт владних повноважень для встановлення розміру, який підлягає виплаті ОСОБА_1, повинен був керуватися абзацом З частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону від 09 липня 2007 року, якою встановлено, що учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії здійснюються виплати у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Із змісту СТ.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми 48 цього Закону.

Згідно підпункту 11 пункту 28 Розділу 11 внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-УІ текст статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними, такими, що не відповідають Конституції України.

Вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного закону, що визнаний неконституційним, і є загальнообовязковими для всіх судів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають не постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

З урахуванням викладеного позивачу належала до виплати за 2010 рік щорічна допомога на оздоровлення, як особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії, в розмірі трьох мінімальних заробітних плат на момент виплати згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки діючий Закон має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України.

Виходячи з наведеного, з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008, тобто з 22 травня 2008 року, ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року, тому позивач має право на отримання одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до Ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо не нарахування позивачу одноразової компенсації згідно із ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязує його провести перерахунок та виплатити позивачу одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та трьох мінімальних заробітних плат.

В Полтавській області виплата допомоги та компенсації здійснюється централізовано. Для цього при Головному управлінні праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації створено Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області. Фінансування виплат, за відповідною бюджетною програмою, здійснюється з рахунків виплатного центру.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.6. Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню

соціальних виплат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від

25 квітня 2006 року № 147, Центр перевіряє правильність визначення органами праці та соціального

захисту населення права на призначення соціальної допоомги, інших видів грошових виплат,

забезпечує у тижневий термін оформлення виплатних документів їх відправку на виплату відповідно

до узгоджених графіків, проводить перерахунок розміру грошової допомоги та вживає заходів

попередження і погашення сум переплат і недоліків соціальної допомоги та інших грошових виплат.

З цим твердженням погоджується й відповідач, а саме у свої відповіді повідомляє, що

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення у Хорольському районі Полтавської області лише

нараховує вищезначені виплати, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в

Полтавській області проводить відповідні виплати.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень

чинного законодавства України та матеріалів справи, викладені в позовній заяві доводи позивача є

обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.З от. 183-2, ч.І ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному

виконанню відповідачем.

На підставі ст.ст. 19, 92, 152 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись

ст.ст. 7-11, 71, 86, 159-163, 183-2, 256 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області в частині не виплати одноразової компенсації ОСОБА_1 інваліду II групи ЧАЕС та недоплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної

державної адміністрації Полтавської області нарахувати ОСОБА_1 одноразову

компенсацію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та провести

перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі трьох мінімальних заробітних плат; виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» станом на день виплати, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області виплатити одноразову компенсацію за шкод заподіяну здоровю в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через

Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її

проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може

бути ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти

днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин