Справа № 817/1554/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1554/15

07 липня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненський міський центр зайнятості
доОСОБА_1
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

Рівненський міський центр зайнятості звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 9251,06 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання, яким позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31). Судом не визнавалася обовязковою участь відповідача в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.8 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 1533-ІІІ від 02.03.2000, Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі Фонд) створений для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067-VI від 05.07.2012, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Згідно п.1, п.19 та п.21 ч.2 ст.22 цього Закону територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відповідно до покладених на них завдань здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до п.2 ст.5 Указу Президента України "Про Державну службу зайнятості України" Кабінету Міністрів України до завершення здійснення заходів, пов'язаних з утворенням Державної служби зайнятості України та її територіальних органів, забезпечити виконання їх функцій відповідними органами державної служби зайнятості.

З урахуванням наведеного, спірні правовідносини сторін пов'язані з виконанням позивачем владних управлінських функцій у сфері зайнятості населення та трудової міграції, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд встановив, що 11.08.2014 ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (а.с.7).

Згідно зі ст.43 Закону України Про зайнятість населення № 5067-VI від 05.07.2012 ОСОБА_1 11.08.2014 було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю терміном 360 календарних днів з 18.08.2014 по 12.08.2015.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000 видами соціальних послуг є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Згідно з п.6.1 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 № 318/655, професійне навчання безробітних організовується на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами. Для організації професійного навчання безробітних територіальними органами укладаються у письмовій формі договори з безробітними (договір про професійне навчання безробітного).

У відповідності до наведених правових норм 15.10.2014 між Рівненським міським центром зайнятості та безробітною ОСОБА_2 був укладений договір №00010 щодо направлення її на професійне навчання в Рівненський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за професією - підприємець-початківець, а саме пройти повний курс підвищення кваліфікації, під конкретне замовлення роботодавця, курси цільового призначення, зі строком навчання з 16.10.2014 до 03.11.2014 (а.с.8-9).

Суд встановив, що 10.03.2015 на адресу Рівненського міського центру зайнятості надійшов лист від ТОВ "СТАРЛАЙФ" від 27.02.2015, відповідно до якого ОСОБА_2 перебувала в цивільно-правових відносинах з ТОВ "СТАРЛАЙФ" згідно з договором від 04.11.2013 № 505772, а саме ОСОБА_2 надавала послуги, за що їй нарахована винагороду: за липень 2014 року в розмірі 1010,67 грн., серпень 2014 року - 255,95 грн. (а.с.12,13). Тобто, ОСОБА_2 отримувала дохід від надання послуг станом на дату отримання статусу безробітної - 11.08.2014, в період перебування на обліку в Рівненському МЦЗ в статусі безробітної та отримання допомоги по безробіттю.

Отже, на момент отримання статусу безробітної ОСОБА_2 вже належала до зайнятого населення, про що зобовязана була повідомити службу зайнятості, як про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Проте, в заяві про надання статусу безробітної ОСОБА_1 зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів. На підставі вищевикладеного, має місце факт подання недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітної, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" та абз.19 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20.03.2013 № 198, встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації, є підставою для припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067-VІ від 05.07.2012, відповідальність за достовірність поданих територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Крім того, згідно з ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.3 ст. 36 "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Під час перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості за період з 11.08.2014 по 10.11.2014 ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю, в тому числі одноразову виплату для організації підприємницької діяльності, в сумі 8 951,66 грн.

Також, в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості ОСОБА_1 пройшла навчання на курсах, вартість яких становить 299,40 грн. (а.с.15).

Таким чином, загальна сума коштів, що підлягають поверненню ОСОБА_1, складає 9251,06 грн. (а.с.16).

Допомога по безробіттю ОСОБА_1 була перерахована на рахунок № у Рівненському відділенні "ПОЛІТОН" Регіонального управління/філії ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.14).

Рівненським міським центром зайнятості для ОСОБА_2, було надіслано повідомлення від 20.03.2015 № 07-19/837 та повідомлення від 30.04.2015 № 07-19/1175 з пропозицією добровільно повернути кошти, отримані незаконно та вартість навчання (а.с.17-20). Однак, ОСОБА_1 на дані повідомлення ніяким чином не відреагувала та добровільно кошти центру зайнятості не повернула.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Рівненського міського центру зайнятості, що діє відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, кошти в загальній сумі 9251,06 грн. (дев'ять тисяч двісті п'ятдесят одна гривня 06 коп.), а саме: 2943,02 грн. - допомоги по безробіттю, 6008,64 грн. - одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності та 299,40 грн. - вартості навчання, які перерахувати на п/р 0246, банк - Головне управління ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017, одержувач - Рівненський міський центр зайнятості, , із зазначенням в платіжному дорученні призначення платежу - "Повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю та вартості навчання (внаслідок розслідування страхового випадку) гр. ОСОБА_1О.".

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.