Справа № 804/10826/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № 804/10826/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрометиз» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року

у адміністративній справі № 804/10826/14 за позовом ПАТ «Дніпрометиз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів та Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надміру сплачених податків, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року частково задоволено вимоги ПАТ «Дніпрометиз», визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів щодо не підготування та ненадання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 947 292,55 грн. В іншій частині вимог позивача судом відмовлено, а саме, що стосуються: протиправності бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів щодо не підготування та ненадання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 139 264,11 грн.; протиправності бездіяльності Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області в частині неповернення позивачу надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., та податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 40 611 756,66 грн.; а також щодо повернення ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 947 292,55 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем в частині відмови суду у задоволені вимог щодо: протиправності бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів щодо не підготування та ненадання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 139 264,11 грн., та щодо повернення ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 947 292,55 грн.

Апеляційна скарга позивача мотивована порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, оскільки відмовляючи в задоволені частини вимог, суд першої інстанції не взяв до уваги, що врахування частково використаної Позивачем на дату постановлення судового рішення суми переплати можливе лише при вирішенні вимоги про стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених сум з цього податку, а вимога про повернення позивачу сум надмірно сплачених податків пов'язано з публічно-правовим спором, який є предметом спору у цій справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач не маючи згідно карток особових рахунків станом на 21.05.2014 р. заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів за визначеними та узгодженими платником податковими зобов'язаннями, що контролюються СДПІ у м.Дніпропетровську МГУМ, звертався 02.06.2014 року до податкового органу з заявами про повернення надмірно сплачених ним податків, в яких просив здійснити повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі - 65 262 715,00 грн., надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі - 2 339 301,09 грн., надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі - 40 611 756,66 грн. Проте, відповідач СДПІ у м.Дніпропетровську МГУМ листом від 04.07.2014 року № 17799/10/28-01-20-03-24 повідомив позивача про відмову у поверненні надміру сплачених коштів, посилаючись на те, що нерівномірний рівень сплати податку на прибуток призводить до зменшення надходжень до Державного бюджету України та відповідно обумовлює зменшення субвенцій, запропонувавши одночасно зазначені кошти віднести в рахунок погашення майбутніх нарахувань до бюджету. Аналогічні відповіді позивач отримував від податкового органу по іншим його зверненням.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно узяв до уваги положення ст.43 Податкового кодексу України, в якій чітко зазначено про право платників на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), та зрозуміло прописано підстави та умови повернення надміру сплачених грошових коштів (податків, зборів, обов'язкових платежів і т.д.), визначення яких надано в п.14.1.115 ст.14 та пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, а також з положень "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року №787, і Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року №882/1188, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 року №146/24923, якими визначено механізм повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), але які податковим органом у даних спірних правовідносинах були проігноровані.

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем дотримано усі вимоги чинного законодавства при його зверненні до податкового органу з вимогами повернення надмірно сплачених ним сум з податку на додану вартість, з податку на доходи іноземних юридичних осіб, та з податку на прибуток приватних підприємств, тому, відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів щодо не підготування та ненадання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39 472 492,55 грн..

Колегія суддів погоджуючись з наведеними висновками суду першої інстанції відмічає, що єдиною перешкодою для не підготування та ненадання податковим органом до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39 472 492,55 грн. - в даному випадку могла стати наявність у позивача, як платника податків податкового боргу, який підлягає погашенню у першочергову порядку порівняно з іншими напрямками повернення надміру сплачених коштів. Проте, матеріалами справи безспірно підтверджено, та податковим органом не спростовано, що у позивача вищеозначений податковий борг відсутній.

Відповідно, колегія суддів вважає, що у Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів не було перешкоди для підготування та надання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь позивача надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39 472 492,55 грн..

Оскільки нормами Податкового кодексу України не передбачено відкладення податковим органом прийняття рішення про задоволення вимог позивача щодо повернення коштів або про відмову у такому поверненні, а судовим розглядом спору у цій справі безспірно встановлено, що відповідачем-1 не вчинено передбачених законом дій щодо складення та направлення на адресу органів Державної казначейської служби відповідного висновку, судова колегія виходячи з приписів ч.2 ст.19 Конституції України вважає, що податковий орган не здійснивши дій по перерахуванню надмірно сплаченого ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., та податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., а також податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 947 292,55 грн. за заявою позивача, допустив протиправну бездіяльність, вчинивши не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Погоджується судова колегія також з висновками суду першої інстанції в частині відмови позивачу у задоволені його вимог про протиправність бездіяльності податкового органу в частині не підготування та ненадання до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачених останнім сум податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 139 264,11 грн., оскільки станом на 22.09.2014 року та дату постановлення судового рішення у цій справі позитивне сальдо розрахунків позивача з бюджетом по податками становило 39 472 492,55 грн. у порівнянні на дату подання адміністративного позову до суду (25.07.2014) - 40 611 756,66 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача наведених вище висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення в частині відмови ПАТ «Дніпрометиз», оскільки позивачем за період судового розгляду даної справи вже було часткового використано надміру сплачені суми з цього податку в рахунок сплати поточних податкових зобов'язань ПАТ «Дніпрометиз», і відповідно правових підстав для задоволення вимог позивача у вищенаведеній частині не має.

Мотивованою судова колегія визнає рішення суду першої інстанції також в частині визнання протиправною бездіяльності Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ "Дніпрометиз" надміру сплачених грошових зобов'язань, оскільки право позивача порушено саме бездіяльністю державного органу - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, шляхом не вчинення дій, що передбачені чинним законодавством України, відповідно, поновлення вказаного права слід здійснити саме шляхом визнання такої бездіяльності неправомірною.

Суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі в зазначеній частині, правильно зазначив про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, оскільки саме Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів не здійснювалась підготування та надання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновків про повернення на користь публічного акціонерного товариства "Дніпрометиз" надміру сплачених сум податків.

З наведеною в попередньому абзаці позицією суду першої інстанції - позивач в апеляційній скарзі погодився (а.с.236), разом з тим наполягав на помилковості висновків суду першої інстанції щодо неналежно обраного способу захисту його прав шляхом стягнення надміру сплачених сум податків, вказуючи на пов'язанність цієї вимоги з вирішенням публічно-правового спору щодо визнання протиправною бездіяльності податкового органу, що на думку позивача повинна вирішуватися відповідно до ч.2 ст.21 КАСУ, оскільки лише визнання протиправною бездіяльності податкового органу безпосередньо не впливає на відновлення такого порушеного права позивача.

Судова колегія не може прийняти наведені доводи апеляційної скарги позивача, як підстав для скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволені вимог щодо повернення ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65 262 715 грн., податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2 339 301,09 грн., податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39 472 492,55 грн. шляхом стягнення цих сум з Державного бюджету України, оскільки у такий спосіб позивач наполягає на тому, що б адміністративний суд перебрав на себе повноваження суб'єктів владних повноважень (податкового органу та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області), що є виходячи з принципів адміністративного судочинства є неприпустимим, та є порушенням вимог ст.43 Податкового кодексу України і положень Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 р № 882/1188, і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 р. № 146/24923.

Помилковими також судова колегія вважає посилання позивача в даному випадку на приписи ч.2 ст.21 КАСУ, оскільки вказана норма вказує на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, але в даних спірних правовідносинах йдеться не про відшкодування шкоди, а про повернення ПАТ «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податків.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, а її доводи спростовуються встановленими під час судового вирішення спору фактичними обставинами та нормами чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрометиз» - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов