Справа № 2а-349/10/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2010 року Справа № 2а-349/10/0870

9 год. 55 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каракуші С.М.

при секретарі Спєлковій М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Хортицькому районі м. Запоріжжя звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по єдиному податку на підприємницьку діяльність у сумі 1200 грн. 00 коп., посилаючись на те, що станом на 31.12.2008 відповідач має заборгованість в сумі 1200 грн. 00 коп. не виконані зобовязання по сплаті основного платежу з єдиного податку, що підтверджується обліковою карткою платника, обґрунтовуючи тим, що відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 р. №746/ 99 субєкт підприємницької діяльності фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, у звязку з чим суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за 2008 рік ФОП ОСОБА_2 нараховано 1400 грн. єдиного податку за ставкою податку 200 грн. на місяць згідно з рішенням Запорізької міської ради від 27.12.2006 № 21. З урахуванням часткової сплати та переплати станом на 31.12.2008 року суми 200 грн., остаточна сума заборгованості перед бюджетом по єдиному податку у ФОП ОСОБА_2 складає 1200 грн.

Зазначена обставина підтверджується наданою позивачем та дослідженою в судовому засіданні копією облікової картки платника податків.

Відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 № 746/99, субєкт підприємницької діяльності фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який встановлюється місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності, яку здійснює самостійно такий платник, у межах від 20 до 200 грн. на місяць, і розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької діяльності, тобто від розміру чистого доходу від такої діяльності за умови, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 500 тис. грн. за календарний рік,

Відповідно до п. 2 Указу субєкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Держказначейства України.

Субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислень, своєчасність подання розрахунків та сплати єдиного податку згідно із законодавством України.

Згідно з п.п.6.2.1. п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181 (із змінами та доповненнями), у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У звязку з заборгованістю фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ДПІ у Хортицькому районі в порядку ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000, було направлено відповідачу податкові вимоги № 1/1367 від 25.06.2008 та друга податкова вимога № 2/1798 від 27.08.2008., які були повернуті з відмітками поштового відділення про неможливість вручення, про що були складено акт № 419 від 28.07.2008 про неможливість вручення податкової вимоги.

Суми, вказані у податкових вимогах платником податку не були погашені, тому відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» 20.10.2008 позивачем прийнято рішення № 212//24/10 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу.

Вищезазначені податкові вимоги в установленому порядку не оскаржувались.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України № 2181 від 21.12.2000, податковий борг податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Відповідно до п. 5.1 ст.5 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі Закон України №2181-ІІІ), податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки визначені цим законом визнається сумою податкового боргу платника податків.

На час судового розгляду вказана сума податкового зобовязання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до п. п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1200 грн. 00 коп. ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69114, м. Запоріжжя, пр. Радянський, б. 29, кв. 143, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету Хортицького району м. Запоріжжя (розрахунковий рахунок № 0008, код платежу 1650200, , банк отримувача ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015) заборгованість з єдиного податку в сумі 1200 (тисяча двісті) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо постанову проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша

Постанову виготовлено в повному обсязі 22 лютого 2010 року