Справа № 802/2764/13-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2013-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

22 липня 2013 р. Справа № 802/2764/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Богоноса Михайла Богдановича, розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

13.06.2013 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області (далі- УПФ України у Гайсинському районі) з адміністративним позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2В.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП ОСОБА_2 своєчасно не сплатила суму єдиного внеску до фонду, в звязку з чим утворилась заборгованість зі сплати єдиного внеску в загальній сумі 1194,03 грн.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 14.06.2013 року відкрив скорочене провадження у справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін надати письмові заперечення проти позову. Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення звязку із зазначенням причин повернення - "за значеною адресою не проживає".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, керуючись вимогами статті 183-2 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідач відповідно до статтей 4, 7, 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі Закон № 2464-VI), який набрав чинності з 01 січня 2011 року, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та несе обов'язки з нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску в установлені строки в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має заборгованість по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за І кв. 2013 року.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача, який наявний в матеріалах справи, розмір несплаченого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вказаний період становить 1194,03 грн (а.с.7).

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частиною 12 статті 9 вказаного Закону передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

В силу ч.4 ст.25 Закону № 2464 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилають платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня надходження вимоги про сплату недоїмки, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суму недоїмки та фінансових санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу була надіслана вимога № 178 У від 22.04.2013 року на суму 1194,03 грн (а.с.5). Зазначена вимога була отримана відповідачем 22.05.2013 року (а.с.6), однак боржник протягом десяти робочих днів після отримання вимоги не сплатив зазначеної у ній суми та не оскаржив її.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що в зазначений строк відповідач суму заборгованості, які підтверджуються матеріалами справи не сплатив, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Перекопська, 29, м. Гайсин, Вінницька область, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області (вул. Енгельса, 17, м. Гайсин, Вінницька область, р/р 0204, банк отримувач ГУ ДКСУ у Вінницькій область, МФО 802015, код отримувача 20104575) заборгованість по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1194,03 грн (одна тисяча сто дев'яносто чотири гривні три коп).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя Богоніс Михайло Богданович