Справа № 301/1798/14-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 876/8797/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Іршавської районної ради Закарпатської області на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Іршавської районної ради Закарпатської області, третя особа заступник голови Іршавської районної ради ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення 23 позачергової сесії 6 скликання №485 від 20 червня 2014 року «Про недовіру голові районної державної адміністрації ОСОБА_1С.»,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.07.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення 23 позачергової сесії 6 скликання №485 від 20 червня 2014 року «Про недовіру голові районної державної адміністрації ОСОБА_1С.».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням порядку, визначеного для прийняття такого рішення законодавством України та Регламентом Іршавської райради.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення 23 позачергової сесії Іршавської районної ради VI скликання від 20 червня 2014 року № 485 «Про недовіру голові районної державної адміністрації ОСОБА_1С.»

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення депутати Іршавської районної ради діяли в межах наданих повноважень та й цілковитій відповідності до вимог чинного законодавства України, після обговорення питання про висловлення недовіри голові райдержадміністрації на засіданні президії районної ради та безпосередньо на сесії, реалізуючи таким чином свої право передбачене Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що голова Іршавської районної державної адміністрації не був належним чином повідомлений про скликання сесії, не був присутнім на засіданні сесії, чим обмежено його право на участь у прийнятті рішення про висловлення йому недовіри.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 призначений головою Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області згідно з Розпорядженням виконувача обов'язків Президента України, голови Верховної ради України ОСОБА_3 №794/2014-рп від 30.04.2014 року.

Відповідно до розпорядження голови Іршавської районної державної адміністрації від 19.05.2014 року №20-р ОСОБА_4 приступив до виконання обов'язків голови Іршавської районної державної адміністрації.

Розпорядженням в.п. голови Іршавської районної ради №17 від 18 червня 2014 року ОСОБА_2 було скликано 23 позачергову сесію районної ради VІ скликання на 20 червня 2014 року. На розгляд сесії винесено, у тому числі, питання про недовіру голові Іршавської райдержадміністрації.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єк владних повноважень суд незалежно від наведених підстав повинен перевіряти відповідність усім зазначеним вимогам.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи, не узгоджуються нормами матеріального і процесуального права та спростовуються наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

Стаття 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що районна рада проводить свою роботу сесійно. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні й інші акти у формі рішень, що доводяться до відома населення. Згідно до частини 14 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовка і розгляд питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом роботи районної ради.

Відповідно до пункту 29 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні», виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується питання що прийняття рішення про недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції у своїх висновках не взяв до уваги, що відповідно до частини 9 статті 118 Конституції України, частини 2 статті 72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласна чи районна рада може висловити недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації, на підставі чого Президент України приймає рішення і дає обгрунтовану відповідь. При цьому, якщо недовіру голові районної чи обласної державної адміністрації висловили дві третини депутатів від складу відповідної ради, Президент України приймає рішення про відставку голови місцевої державної адміністрації (ч. 10 ст. 118 Конституції України).

Вищезазначені норми Конституції України, як закону, що мас найвищу юридичну силу та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», який регламентує роботу районної ради, не містять жодних умов чи застережень щодо залежності висловлення недовіри голові відповідної місцевої державної адміністрації від результатів розвитку регіону, звіту голови адміністрації, присутності, відсутності його на сесії і таке інше.

Таким чином, законодавець на найвищому рівні закріпив право ради безпосередньо на висловлення недовіри.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу двадцять третьої позачергової сесії VI скликання від 20.06.2014 року, порушень процедури, які могли б вплинути на прийняття рішення, не було допущено.

Відповідно до протоколу № 2 засідання лічильної комісії депутатів Іршавської районної ради від 20 червня 2014 року, у відповідному голосуванні взяло участь 40 депутатів, з яких за відповідне рішення проголосувало 37 депутатів, проти - 1 депутата у тримався - 2 депутатів.

З врахуванням загальної кількості депутатського корпусу Іршавської районної ради, який налічує 52 депутатів, рішення про висловлення недовіри голові Іршавської РДА прийняте 37 із 52 депутатів районної ради, тобто понад 2/3 від загального складу ради.

Рішення про недовіру голові райдержадміністрації прийняте після тривалого змістовного та ґрунтовного обговорення.

Відповідно до ст.2 Регламенту роботи районної ради, регламент роботи районної ради є регулятивним актом, який передбачає порядок скликання сесії р підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень ради про затвердження пор денного сесії та інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії.

Судом першої інстанції не враховано пункт 9.2 статті 9 Регламенту роботи районної ради, де чітко зазначено, що на засіданні районної ради можуть бути присутні, в тому числі голова районної державної адміністрації, його заступники, без будь-якого обов'язкової повідомлення.

Ні іншими нормативно-правовими актами, ні Регламентом роботи районної ради, які б обумовлювали обов'язковість запрошення голови місцевої державної адміністрації на пленарне засідання чи спосіб повідомлення запрошених та депутатів районної ради на сесію ради не передбачено.

Натомість, суд першої інстанції у своє спростування посилається на пункт 7.6. статті 7 Регламенту, який передбачає порядок прийняття розпорядження про скликання сесії.

Колегія суддів зазначає, що у протоколі двадцять третьої позачергової сесії VI скликання від 20.06.2014 року де зафіксовано, що на сесію було запрошено голову райдержадміністрації та його заступників, але на сесію з них ніхто не з'явився, безпосередньо, і під час пленарного засідання. 20.06.2014 року на прохання громадських активістів заступник голови районної ради ОСОБА_2 особисто запросив голову райдержадміністрації ОСОБА_1 на сесію, але на яку останні так і не з'явився.

При прийнятті оскаржуваного рішення депутати Іршавської районної ради діяли в межах наданих повноважень та у цілковитій відповідності до вимог чинного законодавства України, після обговорення питання про висловлення недовіри голові райдержадміністрації на засіданні президії районної ради та безпосередньо на сесії, реалізуючи таким чином своє право передбачене Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішення районної ради від 20.06.2014р. № 485 «Про недовіру голові районної державної адміністрації ОСОБА_1С.» свідчить про волевиявлення депутатів районної ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, міста, району, а відтак не порушує жодної правової норми.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, не вірно встановлено фактичні обставини справи, надано невірну оцінку дослідженим доказам та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Іршавської районної ради Закарпатської області задовольнити, а постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 вересня 2014 року у справі №301/1798/14-а скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_5