Справа № 818/1175/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа №818/1175/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1175/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворожбалатінвест"

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Ворожбалатінвест» (далі позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення від 11.11.2014 року № про зменшення розміру відємного значення з податку на додану вартість у сумі 354893грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач безпідставно під час перевірки визнав таким, що не мав реальних наслідків, договір на транспортно-експедиційне обслуговування №2805/11-є від 28.07.2011 року, пов'язаний з навантаженням, сертифікацією і відправкою зернових вантажів, укладений між ТОВ «Ворожбалатінвест» та його контрагентом ТОВ «Реалтранс», з посиланням на акт від 28.03.2014 року №26/22/33209742 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Реалтранс» () щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, якими сформовано податкові зобовязання та податковий кредит за вересень 2011, жовтень 2011, квітень, травень 2012 року». Позивач вказує, що на підтвердження виконання договору, укладеного між ним та ТОВ «Реалтранс», було надано акти здачі - прийняття транспортно-експедиційних робіт, інформація про які також міститься в договорі та в додатках до нього, у звязку з чим висновки контролюючого органу про відсутність реального виконання даних робіт є безпідставними. Оплата за виконані послуги підтверджується платіжними дорученнями. За результатами наданих послуг ТОВ «Реалтранс» видано ТОВ «Ворожбалатінвест» належним чином оформлені податкові накладні, які містять всі обовязкові реквізити, визначені в п.201.1 ст.201 ПК України. З приводу висновку Сумської ОДПІ про те, що податкові накладні №10 від 10.11.2011 року, №15 від 12.10.2011 року, №24 від 18.10.2011 року не відповідають вимогам ст.201 ПК України, а саме в графі «вид цивільно-правового договору» зазначено дату договору про надання послуг №2805/11-є від 28.05.2011 року, а фактично надано договір ТЕО №2805/11 від 28.07.2011 року, позивач стверджує, що номер та дата договору, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є обовязковим реквізитом податкової накладної. Тому помилкове зазначення в податковій накладній неправильних дати та номеру договору повинно розглядатися як її окремий недолік, що не тягне втрати статусу податкового документу, оскільки зміст податкової накладної є достатнім для ідентифікації господарської операції.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, свою позицію виклав в запереченні на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та в повній мірі обґрунтовується актом перевірки позивача (т.1, а.с.130-131).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 15.10.2014 р. до 17.10.2014 р. Сумською ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Ворожбалатінвест» () з питань правомірності формування податкового кредиту за період жовтень, листопад 2011 року, квітень, травень, червень 2012 року по господарським операціям з ТОВ «Реалтранс» ().

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 24.10.2014 року №416/22/34236384 (т.1,а.с.9-19).

З висновку вказаного акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Ворожбалатінвест» абзацу а) п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 354893грн., в т.ч. за жовтень 2011 року на суму 84723грн., за листопад 2011 року на 154327грн., за квітень 2012 року на суму 77849грн., за травень 2012 року на суму 37994грн.

На підставі вказаного акту перевірки Сумською ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області 11 листопада 2014 року було прийнято податкове повідомлення рішення №, яким ТОВ «Ворожбалатінвест» зменшено розмір відємного значення з податку на додану вартість у сумі 354893грн. (т.1, а.с.20).

Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Відповідно до абзацу а) п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В той же час, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями ( іншими подібними документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом акту перевірки та пояснень представника відповідача підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок відповідача про відсутність реальності виконання послуг між ТОВ «Ворожбалатінвест» та його контрагентом ТОВ «Реалтранс». Вказаний висновок відповідач зробив на основі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Реалтранс» (т.1,а.с.132-139), з якого вбачається, що у звязку з ненаданням підприємством документів для проведення звірки станом на 28.03.2014 року неможливо документально підтвердити реальність здійснення господарських операцій із постачальниками товарів, робіт (послуг) за вересень 2011 року, жовтень 2011 року, квітень 2012 року, травень 2012 року на загальну суму ПДВ 4106569грн., а також із покупцями товарів, робіт (послуг) за вказаний період на загальну суму ПДВ 3877008грн.

Однак, відповідно до матеріалів справи правовідносини з ТОВ «Ворожбалатінвест» в повній мірі підтверджуються відповідною первиною документацією, з огляду на нижчевикладене.

З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається (т.1, а.с.111, зворотній бік), що основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

У пункті 4 довідки про загальну інформацію щодо ТОВ «Ворожбалатінвест» та результати його діяльності за період з 01.10.2011 року до 30.11.2011 року та з 01.04.2012 року до 30.06.2012 року, яка є додатком №2 до акту перевірки (т.1, а.с.18) вказано, що у періоді, що перевірявся, підприємство займалося вирощуванням зернових культур.

З метою реалізації вирощеного зерна іншим субєктам господарювання ТОВ «Ворожбалатінвест» уклало договори поставки з ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», ТОВ «Агропромислова група» та АТ «Рамбурс», згідно з якими позивач як продавець взяв на себе зобовязання поставити зернові культури (кукурудзу 3 класу врожаю 2011 року, пшеницю 2,3, 4-6 класів, кукурудзу 3 класу для кормових потреб врожаю 2011 року, сою українського походження врожаю 2011 року), в порти України з внутрішніх елеваторів. Після отримання товару покупцями були перераховані кошти, про що свідчать банківські виписки (т.1, а.с.171-195, 210-230,т.2,а.с.14-43,47-56).

Доставка зерна за договорами здійснювалася залізничним транспортом, що підтверджується залізничними накладними, та товарно-транспортними накладними про відвантаження пшениці, кукурудзи та сої з елеватора ТОВ «Крук», ПАТ «Лебединське ХПП» (т.1, а.с.196-209, 231-250, т.2, а.с.1-13,44-46).

Оскільки умовами договорів поставки в якості документів, що супроводжують вантаж, передбачалася наявність в т.ч. і залізничних накладних, сертифікатів якості, ветеринарних та карантинних сертифікатів, ТОВ «Ворожбалатінвест» уклало з ТОВ «Реалтранс» договір на транспортно-експедиційне обслуговування №2805/11-є від 28.07.2011 року, згідно з яким виконавець зобовязався надати замовнику послуги, повязані з навантаженням, сертифікацією та відправленням зернових вантажів (продукції) зі всіх відділень залізних доріг «Укрзалізниці» за реквізитами останнього (т.1, а.с.33-34).

Підпунктом 2.1.7 зазначеного договору передбачено, що протягом 2 діб з моменту відправлення вагонів виконавець зобовязаний передати в офіс замовника пакет наступних документів: копії з/д накладних, завірених печаткою виконавця; оригінали рахунків та податкових накладних, а також акти виконаних робіт та акт зачистки (або документ, що підтверджує точний залишок продукції після відвантаження) з елеваторів, КХП; копії сертифіката якості; копії фітосанітарних сертифікатів; оригінал ГТД; рахунки-фактури.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), доповнення до договору, податкові накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, залізничні накладні, завірені печаткою виконавця, в яких відправником вантажу значиться ТОВ «Реалтранс», а вантажовласниками - ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», ТОВ «Агропромислова група» та АТ «Рамбурс» з прикладеними відомостями вагонів, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №6 від 10.05.2012 року (т.1, 36-108,110).

Станом на 30.06.2012 року заборгованість ТОВ «Ворожбалатінвест» по розрахунках з контрагентом - ТОВ «Реалтранс» відсутня.

В акті перевірки Сумська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області зазначає, що в актах прийому-передачі виконаних робіт (послуги по сертифікації та відправці зернових культур), виписаних ТОВ «Реалтранс», відсутні посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, чим порушено ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні». Проте, такі висновки суперечать дійсним обставинам справи, оскільки кожен акт підписаний та затверджений директором ТОВ «Реалтранс» ОСОБА_4 та генеральним директором ТОВ «Ворожбалатінвест» ОСОБА_5 (т.1, а.с.49-58, а.с.111). В актах також відображено дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, особисті підписи, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, зміст та обсяг господарської операції (послуги по сертифікації та відправки пшениці, сої, кукурудзи із зазначенням кількості вагонів, станцій відправлення та призначення, загальної вартості грн./тонна, кількості тон та загальної суми наданої послуги), тому вони повністю відповідають вимогам ч.2 ст.9 вищезгаданого Закону.

Слід відмітити, що акти виконаних робіт були складені на підставі доповнень до договору №4 від 06.09.2011 року, №3 від 05.09.2011 року, №5 від 30.09.2011 року, №6 від 10.10.2011 року, №18 від 02.04.2012 року, №19 від 06.04.2012 року, №20 від 19.04.2012 року, №21 від 03.05.2012 року, №22 від 18.05.2012 року, №23 від 28.05.2013 року. Відтак, посилання відповідача на відсутність певної інформації в даних актах є необґрунтованими.

Таким чином, на підтвердження реальності виконання послуг відповідно до договору, укладеного між ТОВ «Ворожбалатінвест» та його контрагентом ТОВ «Реалтранс», позивач надав як на перевірку відповідачу, так і до суду належним чином оформлені: акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), платіжні доручення, податкові накладні, рахунки-фактури, залізничні накладні, як це передбачено умовами договору на транспортно-експедиційне обслуговування №2805/11-є від 28.07.2011 року.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження реальності виконання послуг згідно з договором, укладеним з ТОВ «Реалтранс».

Ще однією підставою для висновку Сумської ОДПІ про порушення позивачем норм податкового законодавства стало віднесення ТОВ «Ворожбалатінвест» в листопаді 2011 року до податкового кредиту суми податку, підтвердженого податковими накладними, оформленими з порушеннями вимог статті 201 цього Кодексу: по ТОВ «Реалтранс», ІПН14, податкова накладна №15 від 12.10.2011 року на загальну суму 442540грн., вартість без ПДВ 368783грн.33коп., сума ПДВ 73756грн.67коп. та податкова накладна №10 від 10.10.2011 року загальна сума 239264грн., вартість без ПДВ 199386грн.67коп., сума ПДВ 39877грн.33коп., а саме в графі «вид цивільно-правового договору» вписано номер договору про надання послуг від 28.05.2011 року №2805/11-є, який на підприємстві відсутній та взагалі не існує (т.1,а.с.14, зворотній бік).

Між тим, з такою позицією Сумської ОДПІ погодитися неможливо, оскільки відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору.

Оглянувши зазначені податкові накладні №15 від 12.10.2011 року та №10 від 10.10.2011 року (т.1, а.с.43, зворотній бік, а.с.44, зворотній бік), суд не вбачає з боку контрагента позивача порушень при їх заповненні, оскільки в них вказаний вид цивільно-правового договору «договір про надання послуг», що є необхідним реквізитом в силу положень п. 201.1 ст.201 ПК України.

Та обставина, що виконавцем неправильно зазначена дата та номер договору, є недоліками в заповненні податкових накладних, які не роблять накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів сплати податку на додану вартість в ціні послуг. Такі незначні недоліки в заповненні податкових накладних, одержаних від постачальника (виконавця), не є підставою для висновку про неправомірність віднесення понесених покупцем (замовником) витрат до податкового кредиту та про обґрунтованість рішення податкової інспекції щодо зменшення розміру відємного значення з податку на додану вартість. Підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника податку. При цьому відповідальність за правильність виписування податкової накладної покладена не на покупця (замовника), а на продавця товарів (виконавця послуг).

Коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, включені до складу податкового кредиту, відповідають зазначеним у податкових накладних, податковий кредит покупця вважається підтвердженим податковими накладними, незважаючи на те, що такі накладні могли мати незначні недоліки в заповненні, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість. Аналогічну думку виклав Верховний суд України в постанові від 06.12.2005 року у справі № 21-105сво05.

Щодо посилання відповідача на акт від 28.03.2014 року №26/22/33209742 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Реалтранс» () щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, якими сформовано податкові зобовязання та податковий кредит за вересень 2011, жовтень 2011, квітень, травень 2012 року», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Відповідно до ч.2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з вимогами статті 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Також, в ч. 4 ст.70 КАС України зазначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому, суд зауважує, що в силу закону отримання контролюючим органом акту про неможливість зустрічної звірки контрагента платника податків, в якому викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, чи про не надання на перевірку певних документів, не звільняє такий контролюючий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк такий акт не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Суд також відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а отже, за змістом Податкового кодексу України позивач та його контрагенти є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 11.11.2014 року № є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України сплачену позивачем суму судового збору під час звернення із позовом до суду у розмірі 487грн.20коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворожбалатінвест" до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області від 11.11.2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість у сумі 354893грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворожбалатінвест" (42240, Сумська область, Лебединський район, с. Ворожба, вул. Сумська, буд.1, ) судовий збір в сумі 487грн.20коп. (чотириста вісімдесят сім грн.двадцять коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 22.06.2015 року

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова