Справа № 803/1233/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 червня 2015 рокуСправа № 803/1233/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Луцького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з адміністративним позовом до Луцького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (надалі Луцький слідчий ізолятор) про зобовязання вчинити дії, а саме зобовязати відповідача зробити перерахунок за електроенергію, що відпускається населенню з 1 квітня 2015 року за використані кВт/год згідно з Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі проживають у гуртожитку, котрий рахується на балансі Луцького слідчого ізолятору. У кожному помешканні гуртожитку встановлені окремі лічильники на електричну енергію. Тому із набуттям чинності Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», з 1 квітня 2015 року тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, встановлені у розмірі 36, 6 коп. за 1 кВт/год, а відповідач у квітні 2015 року застосував тариф 1, 68 грн./1 кВТ, у травні 1, 56 грн./1 кВт. У звязку з чим, позивачі вважають, що відповідач при виставленні рахунків за використану електроенергію мешканцям гуртожитку діяв з перевищенням повноважень.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судове засідання не прибули, однак подали заяви до суду з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Водночас зазначив, що вважає даний спір цивільно-правовим.

Представник відповідача позовних вимог не визнав та пояснив, що гуртожиток, який розташований за адресою м. Луцьк, вул. Н.Бурчака, 5, знаходиться на балансі Луцького слідчого ізолятора. Оскільки, на гуртожиток не встановлений окремий лічильник, то мешканці гуртожитку отримують електроенергію від Луцього СІЗО як від юридичної особи, а тому і тарифи за 1 кВТ встановлені як для юридичної особи. Представник відповідача зазначив, що будь-яких рішень відносно позивачів про встановлення тарифів на електричну енергію він не приймав. Мешканцям гуртожитку відпускається електроенергія за тарифом 1, 68 грн. (квітень) та 1, 56 грн. (травень) за 1 кВТ, оскільки саме за такими тарифами відпускає електричну енергію споживачу Луцькому слідчому ізолятору, постачальник ПАТ «Волиньобленерго». Вказав на те, що вважає вказаний спір цивільно-правовим, відповідачем у якому повинен бути постачальник електричної енергії ПАТ «Волиньобленерго»

Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі слід закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору № 529-0036000 від 08 лютого 2006 року про постачання електричної енергії між ПАТ «Волиньобленерго» (постачальником електричної енергії) та Луцьким слідчим ізолятором № 2 управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області (споживачем), постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (а.с.42).

Згідно з підпунктом 8.1 пункту 8 вищевказаного договору оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки постачальника електричної енергії в терміни визначені додатком № 2 «Порядок розрахунків».

Як вбачається з рахунків, надісланих ПАТ «Волиньобленерго» Луцькому слідчому ізолятору управління Державної пенітенціарної служби за активну електроенергію до оплати у квітні 2015 року належить сума 17606, 44 грн., а в травні 2015 року 23713, 42 грн. (а.с. 60).

На балансі Луцького слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області знаходиться гуртожиток, що розташований за адресою м. Луцьк, вул. Бурчака, 5. Мешканцям вказаного гуртожитку надходить електрична енергія від юридичної особи - Луцького СІЗО, у звязку з чим оплата за електроенергію ними здійснюється за тарифами, встановленими для юридичних осіб. Зокрема, працівник Луцького слідчого ізолятора знімає показники лічильників жильців гуртожитку (які встановлено в кожній квартирі) та передає дані у фінансовий відділ.

Аналізуючи природу правових відносин, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій. Пунктом 1 частини 2 вказаної статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до поняття справа адміністративної юрисдикції, наведеного у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під нею розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкти владних повноважень - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору. Наявність у суб'єкта владних управлінських функцій означає, що він наділений адміністративною правосуб'єктністю, яка реалізується через певний обсяг конкретних прав і обов'язків (повноважень), необхідних для здійснення управлінської діяльності в тій чи іншій сфері публічної влади.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Як встановлено судом, відповідач Луцький слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної служби України ніяких владних управлінських рішень відносно позивачів не приймав. Відносини між ПАТ «Волиньобленерно» та Луцьким слідчим ізолятором (в даному випадку як господарюючим субєктом) з однієї сторони та в подальшому між Луцьким слідчим ізолятором та мешканцями гуртожитку носять договірний характер, як між постачальником електричної енергії (ВАТ «Волиньобленерго», посередником (Луцьким слідчим ізолятором) та споживачем (мешканцями гуртожитку). Позивачі ( які згідно пояснень представника відповідача на даний час є пенсіонерами) не перебувають у публічно-правових відносинах з відповідачем під час відшкодування останньому коштів з оплати постачальнику ПАТ «Волиньобленерго» послуг з постачання електричної енергії.

Враховуючи вищевикладене, Луцький слідчий ізолятор не надає послуг з електропостачання та не встановлює тариф на оплату, а лише виконує функцію посередника по розрахункам за спожиту електроенергію з ПАТ «Волиньобленерго» на підставі укладеного договору на постачання електроенергії та у звязку з тим, що немає укладених прямих договорів про користування електричною енергією між електропостачальною компанією та мешканцями гуртожитку.

Оскільки, предметом позову у даній справі є відносини, які випливають з договірних відносин, тому для вирішення даного спору є інший порядок судового провадження, а саме шляхом звернення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки, дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі слід закрити.

Згідно вимог частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що з даним позовом йому слід звернутися до Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, частинами третьою та сьомою статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Луцького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про зобовязання вчинити дії,

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.М. Димарчук

Повний текст ухвали виготовлений 26 червня 2015 року.