Справа № 64зп-15/804/5147/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 рокусправа № 64зп-15/804/5147/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №39399404 від 19 березня 2015 року; заборонити старшому державному виконавцю Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 вчиняти дії щодо стягнення з позивача виконавчого збору на підставі постанови ВП №39399404 від 19 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвала мотивована тим, що позивачем не наведено достатніх підстав для її задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що судом безпідставно відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони до суду не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП №39399404 від 19 березня 2015 року.

В клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваної постанови та заборону вчиняти дії щодо її виконання, заявник зазначає, що у разі стягнення з позивача виконавчого збору, з нього будуть безпідставно стягнені кошти у розмірі 196 733,79 грн. можливе застосування обмеження виїзду за кордон, накладення арешту на майно тощо.

Колегія суддів не може погодитись з викладеним, а тому підтримує позицію суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

З аналізу викладених норм, вбачається, що обтяження у вигляді стягнення виконавчого збору є одним із видів грошових стягнень в результаті примусового виконання рішення суду, якому передує не добросовісна поведінка боржника, яка полягає у бездіяльності щодо добровільного виконання рішення суду. Отже, обовязок довести зворотнє покладається саме на боржника.

Виходячи з викладеного, зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору є по суті одним із способів вирішення позовних вимог позивача, що є недопустимим на стадії вирішення процесуального питання щодо забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову допускається якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

З аналізу викладених норм не вбачається підстав для їх застосування в даному судовому провадженні, оскільки позивачем не доведено жодної з вичерпних обставин, перелічених у вказаній статті.

Враховуючи викладені обставини доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

В повному обсязі ухвала складена 10 липня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова