Справа № 2а-2921/10/0370(876/9098/13)
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКоротких О.А.,
суддів:Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., -
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мавекс» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 квітня 2015 року у справі за його позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 квітня 2015 року касаційну скаргу ДПІ задовольнив, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року скасував, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року про відмову в задоволенні позову залишив в силі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, товариство звернулося до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ДПІ посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень Податкового кодексу України.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2015 року, 10 грудня 2014 року, 14 листопада 2012 року, 16 березня 2011 року, 19 квітня 2012 року та копії постанов Верховного Суду України від 29 жовтня 2010 року, 10 грудня 2010 року, 31 січня 2011 року, які, на думку ДПІ, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції, погодився з висновком суду першої інстанції та визнав, що товариство, незважаючи на наявність у нього первинних бухгалтерських документів, не мало право на підставі вказаних документів відображати валові витрати та формувати податковий кредит, оскільки як встановлено податковим органом та підтверджено судом, фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарів та послуг не було.

В рішеннях Вищого адміністративного суду України, які надані на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивачів, виходив з того, що матеріалами справ підтверджувалися належним чином та в повному обсязі виконання укладених позивачами зі своїми контрагентами правочинів, а відповідач не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

В рішеннях Верховного Суду України, які надані заявником на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цих рішеннях висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суд дійшов висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Отже, аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мавекс» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень за заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.А. Коротких

Судді: В.Л. Маринченко

П.В. Панталієнко