Справа № 804/8328/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/8328/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р.

справа 804/8328/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» до Дніпропетровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і карки відмови в прийнятті митної декларації та зобов’язання повернути суму надмірно сплачених платежів, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Ювас ТМ» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що митниця безпідставно вимагала додаткові документи оскільки наданий повний пакет документів для визначення митної вартості товару за ціною контракту.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Між ТОВ «Ювас ТМ» та британською компанією «Rockwell Trading Company» укладений контракт №12/03 від 12.03.2013. Виробником та постачальником товару є китайська компанія «Hebei Xinfeng High Pressure Flans And Pipe Fitting».

Для здійснення митного оформлення декларантом подано вантажну митну декларацію №11010000/2014/212345 від 21.05.2014 з додатками, в яких заявлено до митного оформлення в режимі імпорту трубні фланці з вуглецевої сталі за ціною контракту 1,40$ за 1кг. Разом з вантажною митною декларацією додані такі документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародна автомобільна накладна; коносамент; комерційна пропозиція; рахунок-фактура (інвойс); пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний контракт; додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту; специфікація; екологічна декларація.

Позивач листом №2205/1 від 22.05.2014 повідомив митний орган, що на його думку, виявлені відповідачем розбіжності не впливають на визначення митної вартості товару, а також повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів.

В цей же день митним органом прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №110100000/2014/200082/1, в якому зазначено, що у зв'язку з неподання декларантом документів для підтвердження складової митної вартості, враховуючи, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності), що не дає можливості митному органу застосувати заявлений декларантом метод визначення митної вартості за ціною договору.

Названим рішенням митним органом скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного резервного методу визначення митної вартості за митною декларацією №11010000/2014/212345 від 21.05.2014 – 2,63$ за 1кг з використанням інформації рівня митної вартості побідних товарів за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами.

Товар було випущено у вільний обіг під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів.

Протягом 80 днів ТОВ «Ювас ТМ» не скористалось правом надати митному органу документи на підтвердження визначеної ним митної вартості товару у відповідності до статті 55 Митного Кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до цінової інформації, яка була у митного органу, ідентичний товар (фланці сталеві, аналогічне за своїми якісними показниками того ж виробника) ввозились на митну територію України на подібних комерційних умовах та приблизно в тій же кількості за ціною контракту 2,63$ за 1кг.

Колегія суддів погоджується з висновком окружного суду що у відповідача були обґрунтовані сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості товару 1,40$ за 1кг, що в свою чергу надавало право митному органу в межах спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин справи, вимагати надання додаткових документів для усунення розбіжності з метою встановлення дійсної митної вартості товару.

Оскільки ТОВ «Ювас ТМ» витребувані документи не надані, відповідачем обґрунтовано визначено митну вартість товару за резервним методом.

Виходячи з пункту 1 частини 5 статті 54 Митного Кодексу України, митний орган має право упевнитись в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та положень основного принципу, закріпленого у статті VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі - оцінка товарів для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного Кодексу України, в разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

В обґрунтування своїх вимог про надання додаткових документів, митниця послалась на наявність у неї обґрунтованих сумнівів щодо правильності заявленої митної вартості товару.

Наданий декларантом страховий документ не містить страховика, який здійснив страхування та посилань на контракт і відповідну специфікацію. Сума страхового, покриття зазначена декларантом, не відповідає умовам CIF.

З урахуванням зазначених в митній декларації даних та відповідно до відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Мінфіну України №1011 від 20.09.2012 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», позивач повинен був надати до митного органу договір з третіми особами, що пов’язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, однак свого обов’язку не виконав.

Відповідно до статті 53 Митного Кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів та які повинен надати декларант є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до пункту 6 статті 54 Митного Кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів. В зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою митниці послідовно застосовано другорядні методи визначення митної вартості.

Відповідно до статті 59 Митного Кодексу України, в разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного Кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів, подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування Дніпропетровською митницею інших методів для визначення митної вартості товару. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 Митного Кодексу України) повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів також унеможливила застосування зазначених методів.

Тому, під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 Митного Кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Аналізуючи вищезазначені норми та з урахуванням матеріалів справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200082/1 від 22.05.2014 прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 256 Митного Кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 264 Митного Кодексу України, в разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, картка відмови прийнята митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова