Справа № 2а-622/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року 12 год. 35 хв. Справа № 2а-622/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садового І.В.,

при секретарі судового засідання Марченко І.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_3

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя

про: зобовязання вчинити певні дії

02.02.2010 ОСОБА_3 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя про зобовязання відповідача зберегти за позивачем раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру; зобовязання відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та загальні відомості про позивача; зобовязання відповідача знищити облікову картку позивача з особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний позивачу ідентифікаційний номер; зобовязання відповідача провести в паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідної особи гербовою печаткою відповідача.

Ухвалою суду від 03.02.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-622/10/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 17.02.2010.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 17.02.2010 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Судом оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові. Зазначає, що позивач є віруючою громадянкою і живе так, як наставляє Православна Церква. Наявність у неї ідентифікаційного номеру, який надається податковою службою, не співпадає з її принципами віруючої. Тому вона звернулася до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою та проханням зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та загальні відомості про неї, знищити її облікову картку з особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний позивачу ідентифікаційний номер, провести в паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідної особи гербовою печаткою відповідача, на що їй надає право Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» від 22.12.1994 №320/94-ВР. Відповідач своїм листом відмовив позивачу в задоволенні вимог, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженого спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 №602/1226, який набрав чинності з 01.11.2004. Вважає, що отриманий ним лист податкової не містить відповіді по суті його вимог, викладених у заяві. Своїми діями відповідач порушив його право на раніше встановлену форму обліку без застосування ідентифікаційного номеру, передбаченого ст.1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» від 22.12.1994 №320/94-ВР, на його право не бути включеним до Державного реєстру, та на право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Також зазначив, що позивач не відмовляється сплачувати податки і обовязкові платежі, а тільки хоче робити це без застосування ідентифікаційного номеру, бо це порушує її права та суперечить її релігійним принципам. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначив, що для задоволення заяви позивача, останній необхідно виконати дії передбачені Порядком внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженого спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 №602/1226 процедури, а саме надати до податкової заяву відповідної форми (відповідно до додатку 2 до Порядку) та необхідний перелік документів до неї. На теперішній час ОСОБА_3 не виконала ніяких дій, які передбачені Порядком. Щодо вимоги знищення облікової картки, то відповідно п.12 розділу II Порядку формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №722 від 24.11.2008 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2009 №154/16170, облікові картки, відомості та повідомлення про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів за формою 5ДР разом з іншими реєстраційними документами зберігаються три роки від дня їх надходження до органу державної податкової служби. Ідентифікаційний номер гр. ОСОБА_3. було присвоєно у 1997 році. Таким чином, облікова картка позивача вже знищена. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи та надані додаткові докази, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_3 є православною християнкою та прихожанкою Свято-Георгієвського Храму.

21.09.2009 ОСОБА_3 звернулася до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою, в якій просила поставити в її паспорті відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер та загальні відомості про неї, а також знищити облікову картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер.

Листом від 02.10.2009 за №16548/10/29 позивачу була надана відповідь наступного змісту: На сьогодні діє Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України № 602/1226 від 19.10.2004 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 №1345/9944 із змінами. Порядок було розроблено згідно із Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів». Зважаючи на те, що Порядок відповідно до вимог чинного законодавства пройшов державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, органи державної податкової служби України у своїй діяльності щодо відмови від прийняття ідентифікаційних номерів фізичними особами керуються зазначеним Порядком. Згідно із Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні, або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Не погодившись з наданою відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Функції по контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та інших обовязкових платежів, а також обліку платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Автоматизованим банком даних, створеним для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобовязані сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України, є Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» від 22.12.1994 №320/94-ВР в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» від 16.07.1999 № 1003-ХІV, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Нормативні акти з питань формування Державного реєстру, відповідно до ст.6 зазначеного Закону, видаються Головною Державною податковою інспекцією України (тепер Державна податкова адміністрація України). У звязку з цим Державною податковою адміністрацією України та Міністерством внутрішніх справ України було розроблено та затверджено спільним наказом від 19.10.2004 №602/1226 Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів (далі Порядок), який згідно з п.п.1.1 розділу 1 визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби.

Відповідно до п.п.1.5 розділу 1 Порядку особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номеру, у разі наявності в неї ідентифікаційного номеру, повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено у додатку 2 до Порядку.

Для того, щоб поставити в паспорті позивача відповідну відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру необхідно виконати дії, передбачені розділами 1-5 зазначеного Порядку.

Так, згідно з пунктом 4 Порядку фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою № В3 та паспорт громадянина України. Посадова особа органу внутрішніх справ відповідно до пункту 5 Порядку в разі звернення громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта розглядає довідку за формою № В3 на предмет повноти і правильності її заповнення та відповідності пред'явленому паспорту. За відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7-9 сторінки паспорта відмітку, зміст і форму якої наведено в додатку 4 до Порядку.

Згідно з п.6 Порядку, після надходження відривного корінця до форми В3 щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів, що і є підставою для виконання вимог ст.5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів» від 22.12.1994 №320/94-ВР із змінами та доповненнями, яка встановлює, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Зазначений Порядок не визнавався таким, що не відповідає нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, відповідно, є чинним, а тому - обовязковий для виконання.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не здійснив жодної із зазначених дій, передбачених Порядком, тобто не дотримався визначеного законодавством порядку відмови від ідентифікаційного номера та виключення його з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів і не має наміру це зробити в подальшому.

Зазначене не є перешкодою реалізувати заявником своє право на відмову від ідентифікаційного номера, але для цього йому необхідно дотриматися встановленої Порядком процедури. Право ОСОБА_3, здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера встановлено Законом і не заперечується відповідачем.

Процедура оформлення такого права визначена Порядком і є обов'язковою як для органів, які здійснюють відповідні дії, так і для громадян.

Суд аналізуючи відповідь відповідача на заяву позивача приходить до висновку, що вона не містить у собі відмови, а носить лише роз'яснювальний характер.

Тому суд приходить до висновку, що порушення прав і свобод позивача, звуження їх змісту чи обсягу відповідачем відсутні. Відповідач діяв у відповідності з ч. 2 ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову.

Судові витрати слід віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя про зобовязання відповідача зберегти за позивачем раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру; зобовязання відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та загальні відомості про позивача; зобовязання відповідача знищити облікову картку позивача з особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний позивачу ідентифікаційний номер; зобовязання відповідача провести в паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідної особи гербовою печаткою відповідача відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови не у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя І.В.Садовий

Постанова складена у повному обсязі 18.02.2010