Справа № 804/8484/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 804/8484/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної реєстраційної служби України,

апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно

Державної реєстраційної служби України

ОСОБА_1,

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 08 грудня 2014 року

у справі № 804/8484/14

за позовом ОСОБА_2 Віллієвни,

АДРЕСА_1, 49000;

до відповідача Державної реєстраційної служби України,

вул. Марини Раскової, 15, м. Київ, 02660;

до відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно

Державної реєстраційної служби України

ОСОБА_1,

вул. Комсомольська, 56, м. Дніпропетровськ, 49004;

про скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

встановили: Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Єфанова О.В.) своєю постановою від 08 грудня 2014 року у справі № 804/8484/14 адміністративний позов ОСОБА_2 Віллієвни задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_1 від 24 квітня 2014 року № 12642998 про відмову у державній реєстрації прав власності на нежитлове приміщення офіс № 362 в житловому будинку літ. А-9, на першому поверсі поз. 1, у прибудові літ. а-1 поз. 2, поз. 3, загальна площа по приміщенню № 362 32 кв.м., що знаходяться по вулиці Калинова, 53, секція 8 в місті Дніпропетровську.

Зобов'язав Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 Віллієвни про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення - офіс № 362 в житловому будинку літ. А-9, на першому поверсі поз.1, у прибудові літ. а-1 поз. 2, поз. 3, загальна площа по приміщенню № 362 32 кв.м., що знаходяться по вулиці Калиновій, 53, секція 8 в місті Дніпропетровську.

Постанова суду мотивована тим, що в силу приписів частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Отже, рішення прийнято передчасно.

В іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_1, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування).

При цьому, рішення про зупинення або про відмову державний реєстратор, як субєкт владних повноважень, приймає на власний адміністративний розсуд.

В свою чергу, не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна реєстраційна служба України, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що у державного реєстратора відсутня технічна можливість щодо повторного розгляду заяви.

Просили постанову окружного адміністративного суду скасувати та прийняти нову постанову суду. У позові відмовити.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: як встановлено судом першої інстанції, Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська своїм рішенням від 16 грудня 2013 року в цивільній справі № 200/17220/13-ц (2/200/5023/13) визнав за ОСОБА_2 Рамідою Віллієвною право власності на нежитлове приміщення офіс № 362 в житловому будинку літ. А-9, на першому поверсі поз. 1, у прибудові літ. а-1 поз. 2, поз. 3, загальна площа по приміщенню № 362 32 кв.м., що знаходяться по вулиці Калинова, 53, секція 8 в місті Дніпропетровську, без додаткового прийняття в експлуатацію.

18 квітня 2014 року ОСОБА_2 Віллієвна подала до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заяву за реєстраційним номером 6325085 про проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_1 своїм рішенням № 12642998 від 24 квітня 2014 року відмовив у проведенні державної реєстрації прав на приміщення.

Підставою для відмови у здійсненні реєстрації права власності зазначено:

для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований обєкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування), справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»;

крім того, заяву подано на житлове приміщення, Рішенням суду визнається право власності нежитлове приміщення - офіс.

Скасування рішення та зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

ОСОБА_2 Віллієвна, про що зазначено вище, 18 квітня 2014 року подала до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заяву за реєстраційним номером 6325085 про проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Поза сумнівом, відповідно до вимог статті 23 цього Закону, чим вмотивована постанову суду першої інстанції, у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

В той же час, відповідно до вимог частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська своїм рішенням від 16 грудня 2013 року в цивільній справі № 200/17220/13-ц (2/200/5023/13) визнав за ОСОБА_2 Рамідою Віллієвною право власності на нежитлове приміщення офіс № 362 в житловому будинку літ. А-9, на першому поверсі поз. 1, у прибудові літ. а-1 поз. 2, поз. 3, загальна площа по приміщенню № 362 32 кв.м., що знаходяться по вулиці Калинова, 53, секція 8 в місті Дніпропетровську, без додаткового прийняття в експлуатацію.

Відповідно до відомостей, які містяться в примітках до технічного паспорту, зазначено про самочинне приєднання місць загального користування.

Отже, відповідно до вимог пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, мав подати письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку.

Крім того, заяву подано на житлове приміщення, Рішенням суду визнається право власності нежитлове приміщення - офіс.

Відтак, подані документи не відповідали вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_1 мав законні підстави для відмови.

Крім того, Дніпропетровський окружний адміністративний суд зобов'язав Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення.

При цьому, суд першої інстанції залишив поза увагою, що орган державної реєстрації прав, пункт 29 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868, не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав видає особисто заявникові або надсилає поштою з описом вкладення таке рішення разом з документами, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав.

За відсутності звернення заявника у встановленому законодавством порядку до відповідної реєстраційної служби за місцезнаходженням майна державний реєстратор не має правових підстав для прийняття будь-якого рішення щодо реєстрації.

Окрім викладеного, саме Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державна реєстраційна служба України, Відповідач, жодних рішень не приймав. Та не має визначеної можливості щодо розгляду заяви.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Державної реєстраційної служби України задовольнити.

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у справі № 804/8484/14 скасувати та прийняти нову постанову.

У позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна