Справа № 809/2352/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"02" липня 2015 р. Справа № 809/2352/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД"

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАД" (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області (надалі відповідач), в якому просить суд: визнати дії державного виконавця Сапіжака Івана Івановича відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області та начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області щодо передачі на реалізацію автогазозаправочного пункту, який складається з операторної (матеріал стіна-цегла) в плані позначеною літерою А, загальною площею 19,9 кв.м., автогазозаправної модульної станції та газової колонки неправомірними та незаконними; зобовязати начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області повернути документи щодо передачі на реалізацію автогазозаправочного пункту, який складається з операторної (матеріал стіна-цегла) в плані позначеною літерою А, загальною площею 19,9 кв.м., автогазозаправної модульної станції та газової колонки відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області; зобовязати державного виконавця Сапіжака Івана Івановича відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області утриматися від реалізації автогазозаправочного пункту, який складається з операторної (матеріал стіна-цегла) в плані позначеною літерою А, загальною площею 19,9 кв.м., автогазозаправної модульної станції та газової колонки.

В позовній заяві позивач вказує на те, що державним виконавцем Сапіжаком І.І. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області, за погодженням начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, неправомірно передано на реалізацію з електронних торгів автогазозаправочний пункт, який складається з операторної (матеріал стіна-цегла) в плані позначеною літерою А, загальною площею 19,9 кв.м., автогазозаправної модульної станції та газової колонки, оскільки не враховано доведений до відома відповідача факт оскарження до суду оцінки арештованого майна, проведеної за результатами рецензування, що є порушенням вимог п. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача позов підтримав. Також представником позивача підтримано подане клопотання про забезпечення позову від 01.07.2015 року № 15/07-1.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області письмових заперечень проти позову не подало. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд в задоволенні позову відмовити. В своїх поясненнях в судовому засідання вказав на те, що описане й арештоване майно позивача в зведеному виконавчому провадженні передано на реалізацію в порядку, встановленому Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 року, на підставі заявки на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем № 04.1-19/3108 від 08.06.2015 року, для забезпечення стягнення користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості в сумі 3057225 грн. Вказав, що кошти з реалізації на електронних торгах майна позивача в першу чергу підуть на погашення цієї заборгованості перед вказаним кредитором, зобовязання якого забезпечені іпотекою. Також зазначив про те, що на час передачі майна на реалізацію відповідачу не було подано позивачем ухвали суду про відкриття провадження за фактом оскарження оцінки майна.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши подані сторонами докази, дійшов висновку закрити провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як встановлено судом зі змісту облікової картки на зведене виконавче провадження № 46120527, змісту позовної заяви позивача, листа позивача № 15/6-4 від 05.06.2015 року, на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Івано-Франківської області перебуває зведене виконавче провадження № 46120527 по виконанню декількох виконавчих документів, виданих судами України по стягненню заборгованості з ПП «ВАД»: наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 1734 від 28.09.2011 року по стягненню на користь ТОВ «Неатон» 52283,37 грн. (ВП № 29129174); наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 1188 від 20.11.2012 року по стягненню на користь ТОВ «Теміртранс-Захід» 183131,97 грн. (ВП № 35557670); наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 909 від 27.08.2012 року по стягненню на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 3118369,52 грн. (ВП № 35661146); виконавчого листа Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 2/1705/1016/2012 від 05.03.2013 року по стягненню на користь ОСОБА_3 25682,16 грн. (ВП № 36883680); наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 289 від 18.03.2013 року по стягненню на користь Іноземного підприємства «Петро ОСОБА_4» 110882,86 грн. (ВП № 37690085).

В той же час, як встановлено судом зі змісту заявки на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем № 04.1-19/3108 від 08.06.2015 року, акту опису й арешту майна від 20.05.2013 року ВП № 35661146, постанови від 20.01.2015 року ВП № 35661146, державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження передано на реалізацію на електронних торгах, описане й арештоване майно боржника позивача, дії відповідача щодо чого й оскаржуються в цій справі, виключно по виконанню наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 909 від 27.08.2012 року, а саме про стягненню з ПП «ВАД» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості в сумі 3057225 грн. та судового збору в сумі 61144,52 грн. (ВП № 35661146).

При цьому суд, з огляду на пояснення сторін в цій справі, вказує на те, що правомірність дій державного виконавця щодо оформлення заявки, зокрема, складу майна переданого на реалізацію, не впливає на зміст оскарженої дії, яка полягає в реалізації майна боржника позивача у справі, на виконання виданого саме Господарським судом Івано-Франківської області наказу від 27.08.2012 року про стягнення з ПП «ВАД» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості в сумі 3057225 грн. та судового збору в сумі 61144,52 грн., та як наслідок, на юрисдикцію суду, який компетентний розглянути даний позов. Правомірність вказаної дії має встановити компетентний суд за результатами розгляду належним чином процесуально оформленого звернення боржника.

В абзаці 4 пункту 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" № 3 від 13 грудня 2010 року судам розяснено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

При цьому, згідно розяснень, викладених в пункті 4 вказаної постанови, Пленум Вищого адміністративного суду України вказав на те, що хоча до юрисдикції адміністративних судів належать справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) у зведеному виконавчому провадженні, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів, посадових осіб, однак в той же час звернув увагу адміністративних судів на те, що юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказані розяснення також узгоджуються з позицією Пленуму Вищого господарського суду України, який в пункт 10 постанови від 24.10.2011 за № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначив, що якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона підлягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду.

Тобто, якщо зі самого змісту оскаржених дій державного виконавця, посадових осіб державної виконавчої служби, в провадженні яких перебуває зведене виконавче провадження, випливає те, що такі дії вчинені в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, то в такому випадку адміністративний суд компетентний розглянути таку справу лише, якщо такі дії вчиненні на виконання виданого ним виконавчого листа. В іншому випадку, юрисдикцію суду, який компетентний розглянути такий позов, необхідно визначати з врахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

В даному випадку суд зазначає про те, що інший порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби стороною у зведеному виконавчому провадженні по виконанню конкретного рішення господарського суду згідно виданого ним виконавчого документа наказу, передбачено частинами 2 та 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок звернення стягнення на майно юридичної особи, зокрема, й шляхом його реалізації з торгів, здійснюється відповідно до глав 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження», тобто всі дії, вчинені державним виконавцем по реалізації майна боржника - юридичної особи, як особисто, так і за його дорученнями третіми особами є невідємною частиною виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення.

Таким чином, зі змісту ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, визначеного в законі № 606-XIV поняття «виконавче провадження», можна дійти висновку, що законодавець встановив інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби чи її посадової особи щодо виконання конкретного рішення господарського суду, а саме: передбачив, що компетентним судом щодо розгляду таких скарг в процедурі виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, до моменту його закінчення, є господарський суд, незалежно від того, які рішення, дії чи бездіяльність було вчинено (не вчинено) державним виконавцем під час виконавчого провадження, відкритого на примусове виконання рішення цього суду, обєднаного у зведене виконавче провадження.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД" до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, належить закрити відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Одночасно суд відповідно до частини 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України розяснює позивачу про те, що він вправі оскаржити дії державного виконавця та начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в порядку господарського судочинства, подавши скаргу згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України до Господарського суду Івано-Франківської області.

З огляду на зміст постановленої судом ухвали про закриття провадження у цій справі, суд вважає, що відсутні підстави для розгляду заяву позивача про забезпечення позову № 15/07-1 від 01.07.2015 року.

Окрім цього, суд відповідно до частини 1 статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 5 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України про судовий збір суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету України 73,08 грн. судового збору за подання позовної заяви та 121,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову № 15/07-1 від 01.07.2015 року, сплачених через ПАТ «ПриватБанк» згідно квитанцій № 0.0.396143002.1 від 12.06.2015 року та № 0.0.404442789.1 від 01.07.2015 року.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД" до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАД" (код 24678764, місце знаходження: Івано-Франківська область, Галицький район, місто Бурштин, вулиця Калуська, будинок, 6) з Державного бюджету України 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судового збору за подання позовної заяви та 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок судового збору за подання заяви про забезпечення позову, сплачених через ПАТ «ПриватБанк» згідно квитанцій № 0.0.396143002.1 від 12.06.2015 року та № 0.0.404442789.1 від 01.07.2015 року.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Боршовський Т.І.

Ухвала складена в повному обсязі 03.07.2015 року.