Справа № 2а-4853/09/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року 15:16 Справа № 2а-4853/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садового І.В.,

при секретарі судового засідання Марченко І.В.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

прокурора: Романова Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Імпекс»

до: Запорізької митниці

про: скасування рішень про визначення митної вартості товарів про

визначення митної вартості товарів від 02.07.2009

№112000010/2009/000401/1, від 11.08.2009 №112000010/2009/000576/2

та визнання суми у розмірі 66 130 грн. 72 коп. такою, що надмірно

сплачена до Державного бюджету у результаті прийняття відповідачем

спірних рішень

26.08.2009 Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Імпекс» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою (з урахуванням уточнених позовних вимог) до Запорізької митниці про скасування рішень про визначення митної вартості товарів від 02.07.2009 №112000010/2009/000401/1, від 11.08.2009 №112000010/2009/000576/2 та визнання суми у розмірі 66 130 грн. 72 коп. такою, що надмірно сплачена до Державного бюджету у результаті прийняття відповідачем спірних рішень.

Ухвалою суду від 27.08.2009 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.108 КАС України для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, а тому ухвалою суду від 15.09.2009 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-4853/09/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 07.10.2009. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 10.11.2009.

Відповідно до повідомлення прокуратури Запорізької області від 26.10.2009 №05/1-2248-09 з метою недопущення нанесення державі економічних збитків та згідно ст.ст.361, 37 Закону України «Про прокуратуру», ст.60 КАС України у справу вступив прокурор.

Ухвалою суду від 10.11.2009 провадження у справі зупинено до 25.11.2009 за клопотанням відповідача.

25.11.2009 провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2009 провадження у справі зупинено за клопотанням прокурора для направлення до Державного інформаційно аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків запиту та отримання від нього відповіді.

20.01.2010 на адресу суду надійшла відповідь від Державного інформаційно аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків на запит суду, а тому ухвалою суду від 10.02.2010 провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду. Розгляд справи відкладався до 15.02.2010.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 15.02.2010 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав вимоги позовної заяви. Згідно прийнятих судом уточнень позовних вимог від 03.11.2009 просить скасувати рішення про визначення митної вартості товарів: від 02.07.2009 №112000010/2009/000401/1, від 11.08.2009 №112000010/2009/000576/2 та визнати суми у розмірі 66 130 грн. 72 коп. такою, що надмірно сплачена до Державного бюджету у результаті прийняття відповідачем спірних рішень.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірні рішення прийняті відповідачем неправомірно. Позивачем було заявлено на митне оформлення товарів дві вантажно митні декларації (далі - ВМД) за контрактом №03/07/2008 від 01.06.2008 по яким митницею прийняті спірні рішення про визначення митної вартості товарів. Позивач вважає, що Відповідачу подані всі передбачені законодавством, та необхідні для оформлення товару, документи, які підтверджують задекларовану митну вартість, у звязку з цим були усі достатні дані визначити митну вартість та ціну товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Додаткові документи, що були затребувані Відповідачем не могли підтвердити заявлену митну вартість товарів і саме на час оформлення товару Позивач не мав можливості їх надати. Окрім того, збір затребуваних документів зайняв би певний час, що було б причиною додаткових фінансових витрат, повязаних з простоєм товару. Таким чином відповідач, провівши митне оформлення товару по Контракту №03/07/2008 від 01.06.2008, неправомірно та необґрунтовано збільшив митну вартість товару, у звязку з чим позивачем було надмірно сплачено відповідні митні збори. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях та додаткових поясненнях. В обґрунтування заперечень зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості позивач надав документи, які не могли підтвердити митну вартість заявленого товару. З метою подальшого контролю за митною вартістю були проведені наступні заходи митного контролю, а саме: порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатом такого порівняння митний орган дійшов висновку, що митна вартість подібних (аналогічних) товарів значно вища ніж заявлена до митного оформлення. З урахуванням вищевикладеного, та у відповідності до статті 265 Митного кодексу України, до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 1766 Запорізька митниця затребувала у позивача додаткові документи. Але, позивачем додаткових документів до митного оформлення подано не було, у звязку з чим були прийняті оскаржуванні рішення.

Щодо третього пункту позовних вимог, відповідач вважає таку вимогу безпідставною, оскільки до компетенції адміністративного суду не віднесено встановлення фактів при винесенні рішень. Окрім того, питання повернення надміру сплачених митних платежів при митному оформленні регулюються Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України

від 20.07.2007 №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1097/14364. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Прокурор підтримав доводи відповідача.

Розглянувши матеріали справи та надані додаткові докази, заслухавши представників позивача, відповідача та прокурора, суд -

ВСТАНОВИВ:

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару «Стінові панелі з полівінілхлориду без технологічних отворів; виготовлені екструзійним способом, мають постійний поперечний переріз по всій довжині; для облицювання стін, розміром 8mm/250mm/5950mm 20181, 00 кг 1085 пачок 5425 штук -8069,6875 м2 артикул А02 gloss; торговельна марка «COMFORT LINE», заявленого до митного оформлення за ВМД від 01.07.2009 №112000003/9/003342, митницею було перевірено документи подані для підтвердження митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим Постановою КМУ від 20.12.06 №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України» (далі Постанова КМУ №1776). Також проаналізовано рівень митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, відповідно до цінової інформації ЄАІС Держмитслужби.

За результатами проведеного контролю було виявлено, той факт, що митна вартість ввезеного товару не відповідає рівню митної вартості аналогічних товарів, імпортованих на митну територію України, у звязку з чим та у відповідності з п.11 Постанови КМУ № 1766, посадовою особою відділу контролю митної вартості були затребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

-висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- відомості про якісні характеристики товару;

- інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини;

- каталоги, прейскуранти фірми-виробника товару;

- переклад копії вантажної митної декларації країни відправлення;

- сертифікат про походження товару.

Відповідно вимог п.11 Постанови КМУ №1766 декларант був ознайомлений з записом про необхідність надання додаткових документів 02.07.2009, про що свідчить запис на звороті ДМВ-1.

Про неможливість надання додаткових документів брокер згідно п.13 Постанови КМУ №1766 зробив відповідний запис на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості: «Надати документи на даний час немає можливості». Запис був засвідчений особистим підписом ОСОБА_1 та завірений печаткою підприємства.

Враховуючи вищезазначене, а також керуючись положеннями статті 265 Митного кодексу України, Постанови КМУ №1766 митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості товару на підставі цінової інформації ДМСУ, ненаданням додаткових документів та не поданням вмотивованої заяви на продовження строку надання додаткових документів згідно п.13 Постанови КМУ №1766.

Митницею було здійснене коригування митної вартості товару заявленого в ВМД від 01.07.2009 №112000003/9/003342 з урахуванням цінової інформації ЄАІС ДМСУ та видане рішення про визначення митної вартості товару від 02.07.2009 № 112000010/2009/000401/1. При визначенні митної вартості був застосований резервний метод визначення митної вартості товарів відповідно статті 273 Митного Кодексу України: ст. 267 - тому що не надані додаткові документи;ст. 268 - тому що у ЦБД ДМСУ не має такого виробника; (ст. 270); ст. 269 тому що також у ЦБД ДМСУ не має такого виробника;(ст. 270); ст.271 та ст.272 - тому що недостатньо документів для обчислення митної вартості цими методами.

Надану без перекладу копію вантажної митної декларації країни відправлення неможливо використовувати для підтвердження заявленої митної вартості тому, що вона оформлена не на конкретну поставку товару а на шість поставок (шість контейнерів) і тому неможливо обчислити вартість конкретної поставки.

З метою уникнення простою товарів та пов'язаних з цим негативних фінансових наслідків для господарської діяльності підприємства 12.08.2009, Позивач надав Запорізькій митниці на той же товар іншу ВМД №112000003/9/004248, в якій митна вартість була визначена відповідно до рішення Запорізької митниці №112000010/2009/000401/1 від 02.07.2009 року в розмірі 231 259 грн. 12 коп.

11.08.2009 ТОВ «ЄВРО-ІМПЕКС» було заявлено до митного оформлення в режимі ІМ-40 вантажну митну декларацію №112000003/9/004205 з вантажем «Стінові панелі з полівінілхлориду без технологічних отворів; виготовлені екструзійним способом, мають постійний поперечний переріз по всій довжині; для облицювання стін, розміром 8mm/250mm/5950mm 20181, 00 кг 1085 пачок 5425 штук -8069,69 м2 різних артикулів; торговельна марка «COMFORT LINE».

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару посадовою особою митниці було перевірено документи подані до митного оформлення, але після перевірки відповідності заявленої митної вартості ціновій інформації ЄАІС Держмитслужби зясовано, що митна вартість заявленого товару відрізняється від цінової інформації системи. Згідно вимог п.11 Постанови КМУ №1766 на зворотному боці декларації митної вартості (ДМВ-1) було зроблено запис щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме :

- каталоги фірми-виробника товару;

- переклад копії вантажної митної декларації країни відправлення;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- сертифікат про походження товару;

- інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини;

11.08.2009 декларант ТОВ «ЄВРО-ІМПЕКС» ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис. Про неможливість надання додаткових документів брокер згідно п.13 Постанови КМУ №1766 зробив відповідний запис на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості: «Надати документи на даний час немає можливості». Запис був засвідчений особистим підписом ОСОБА_1 та завірений печаткою підприємства.

Керуючись положеннями статті 265 Митного кодексу України, Постанови КМУ №1766 митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості товару на підставі цінової інформації ДМСУ, ненаданням додаткових документів та не поданням вмотивованої заяви на продовження строку надання додаткових документів згідно п.13 Постанови КМУ №1766.

Таким чином було здійснене коригування митної вартості товару з погодженням із Першим заступником начальника митниці та урахуванням цінової інформації ЄАІС ДМСУ, видане рішення про визначення митної вартості товару від 11.08.2009 №112000010/2009/000576/2.

При здійсненні митної оцінки використовувався метод визначення митної вартості №2, так як попередній метод (метод №1) неможливо використати за умов не надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Надану без перекладу копію вантажної митної декларації країни відправлення неможливо використовувати для підтвердження заявленої митної вартості тому, що вона оформлена не на конкретну поставку товару а на шість поставок (шість контейнерів) і тому неможливо обчислити вартість конкретної поставки.

З метою уникнення простою товарів та пов'язаних з цим негативних фінансових наслідків для господарської діяльності підприємства 12.08.2009, Позивач вимушений був надати Запорізькій митниці на той же товар іншу ВМД № 11200003/9/004248, в якій митна вартість була визначена відповідно до рішення Запорізької митниці №112000010/2009/000576/2 від 11.08.2009 в розмірі 233 950 грн. 26 коп.

Також, 11.12.2009 судом було надіслано до Державного підприємства «Державний інформаційно аналітичний центр моніторингу зовнішніх торгових ринків» запит щодо проведення цінової експертизи контракту та надання відповідної інформації щодо митної вартості товарів, імпортованих за відповідний період.

20.01.2010 судом отримано відповідь, згідно якої Державне підприємство «Державний інформаційно аналітичний центр моніторингу зовнішніх торгових ринків» повідомило про неможливість проведення цінової експертизи через брак виробничої інформації. Хочемо зазначено, що в залежності від складу сировини вищезазначених товарів, їх якісних характеристик, а також періоду виготовлення, ціна на них може суттєво коливатись.

Вартість же сировини для виготовлення аналогічних стінових панелей, а саме полівінілхлориду, в першій половині лютого 2009 року становила 680-690 дол. США/т на умовах поставки СFR ОСОБА_4 (СFК SЕ ОСОБА_4). При виготовленні стінових панелей з полівінілхлориду можуть також використовуватись пластифікатори та інші специфічні додатки, мінімальна вартість яких складає від 1000 дол. США/т. Вартість карбонату кальцію станом на 13.02.2009 (в залежності від його типу) коливалась від 53 до 129 дол. США/т на умовах поставки FОВ/Хайфон (В'єтнам).

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Контроль правильності визначення митної вартості здійснює митний орган згідно з положенням Митного Кодексу України.

Відповідно до статті 260 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень Митного кодексу.

Відповідно до ст. 261 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кодон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обовязкових платежів), ведення статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших стягнень, встановлених законами України.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватись на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.2 статті 264 Митного кодексу України у разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобовязаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 статті 265 Митного кодексу України митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості товару.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару.

Порядок здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затверджений Постановою КМУ №339 від 09.04.08, де зокрема зазначено, що перевірка здійснення контролю за визначенням митної вартості здійснюється шляхом:

1) проведення:

перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766;

Відповідно до Постанови КМУ №1766 відомості, на підставі яких декларантом визначено та заявлено (задекларовано) митну вартість товарів, повинні базуватися на об'єктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України.

Декларант має право на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів.

Відповідно до п.11 Постанови КМУ № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі «Для відміток митного органу».

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися:

договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту);

відповідна бухгалтерська документація;

ліцензійний чи авторський договір (контракт);

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару;

калькуляція фірми - виробника товару;

копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

сертифікат про походження товару;

відомості про якісні характеристики товару;

інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Відповідно до п.12 Постанови КМУ №1766 документи, що подаються декларантом, оформляються з дотриманням таких вимог: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), рахунок-проформа повинні містити необхідну інформацію та бути належним чином оформлені; копії повинні бути доброякісними та придатними для використання; листи підприємств повинні мати необхідні реквізити (назва підприємства, його адреса, номер телефону, вихідний номер і дата відправлення); бухгалтерські документи засвідчуються підписом керівника і головного бухгалтера підприємства, що скріплюються печаткою підприємства. Довідки, висновки та інші документи, що стосуються вартісних та якісних характеристик товару, повинні містити реквізити організації, що їх видала, підписи відповідних посадових осіб та печатки. Копії документів засвідчуються написом «Копія. Згідно з оригіналом», підписом та печаткою декларанта.

У випадках, передбачених статтею 77 Митного кодексу України, декларант подає переклад державною мовою документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Перелік та реквізити з аркушів документів, дату їх подання та своє прізвище декларант власноручно зазначає на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості, засвідчує їх підписом, що скріплюється печаткою.

Відповідно до п.13 Постанови КМУ №1766 декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у пункті 11 цієї Постанови, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. За вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується. У разі відмови подати додаткові документи декларант робить відповідний запис із зазначенням дати, прізвища та проставлення свого підпису на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості.

Відповідно до п.14 Постанови КМУ №1766 якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, для підтвердження дійсності заявленої митної вартості Запорізька митниця витребувала у позивача у відповідності до Постанови КМУ №1766 додаткові документи, про що письмово повідомила позивача. Але протягом встановленого строку додаткових документів подано так і не було. З урахуванням цього та на підставі п.14 постанови КМУ були видані рішення про визначення митної вартості на підставі наявних у Запорізької митниці відомостей.

Окрім того у відповідності до п.2 Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20.04.1995 №314, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.05 № 439/10719 на вимогу митного органу декларантом надається переклад на державну мову поданих до оформлення документів. Запорізька митниця вимагала письмово у представника позивача переклад експортної декларації. Але позивачем така вимога митниці виконана не була.

Надані без перекладу копії ВМД країни відправлення також неможливо було використати для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки вони були оформленні на декілька контейнерів.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що у митниці виникли обґрунтовані сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару в звязку з чим і були витребувані додаткові документи. Обовязок субєкта зовнішньоекономічної діяльності подати додаткові документи на вимогу органу встановлений ч.2 ст.264 Митного Кодексу України, а також п.11 Постанови КМУ №1766.

Позивач вважає, що митницею не було проведено консультацій з ним з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватись на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до п.11 Постанови КМУ №1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі «Для відміток митного органу».

Відповідно до п.1.4 Методичних рекомендацій із застосуванням окремих положень Митного кодексу України, що стосується питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 31.01.07 № 74 якщо митна вартість не може бути визначена відповідно до положень статті 267 «ОСОБА_2 визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)», то вона має бути визначена шляхом послідовного використання методів, передбачених статтями 268 - 273 Митного кодексу України.

У таких випадках відповідно до статті 266 Митного кодексу України проводиться процедура консультацій між митним органом та імпортером.

Отже, позивач безпідставно вважає, що не проводилися консультації між ним та митницею, оскільки в момент визначення митної вартості позивачу було запропоновано надати для підтвердження митної вартості додаткові документи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що дії Запорізької митниці відповідають вимогам чинного законодавства, відповідно рішення про визначення митної вартості товарів від №112000010/2009/0003991/1 від 02.07.2009, №112000010/2009/000575/2 від 11.08.2009, №112000010/2009/000574/2 від 11.08.2009 є правомірними, а, відтак позовні вимоги - необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову позивачу в позові щодо скасування спірних рішень, безпідставною є друга вимога щодо надмірної сплати позивачем суми до бюджету.

Судові витрати слід віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Імпекс» до Запорізької митниці про скасування рішень про визначення митної вартості товарів про визначення митної вартості товарів від 02.07.2009 №112000010/2009/000401/1, від 11.08.2009 №112000010/2009/000576/2 та визнання суми у розмірі 66 130 грн. 72 коп. такою, що надмірно сплачена до Державного бюджету у результаті прийняття відповідачем спірних рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови не у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя І.В.Садовий

Постанова складена у повному обсязі 19.02.2010.