Справа № 809/2207/14
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 10375/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

Cуддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі № 809/2207/14 за позовом Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-ДОН» про припинення юридичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2014 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІФ-ДОН" про припинення юридичної особи.

Позовні вимоги мотивує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ІФ-ДОН" підлягає припиненню згідно частини 2 статті 38 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оскільки державним реєстратором внесено інформацію щодо відсутності відповідача - юридичної особи за вказаним місцезнаходженням.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року позов у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "ІФ-ДОН" зареєстроване як юридична особа та взяте на облік у Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області як платник податків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІФ-ДОН" відсутнє за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Дана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, згідно якої внесено запис про відсутність відповідача за його місцезнаходженням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що компетенції ДПІ в м. Івано-Франківської області Головного управління Міндоходів не віднесено контроль за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підстави для звернення до суду з позовними вимогами щодо припинення юридичної особи з підстав - наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням, у податкового органу відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003р. №755-IV (далі - Закон №755-IV).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №755-IV відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України №755-IV державний нагляд за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ч.11 ст.19 Закону України №755-IV юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Положеннями ч. 2 ст. 38 Закону України №755-IV передбачено, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи є наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Статтею 191 Податкового кодексу України, визначено функції контролюючих органів, серед яких, здійснення контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

При цьому нормами законодавства не передбачено надання контролюючим органам (податковим органам) повноважень, щодо контролю за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в тому числі контроль за достовірністю даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно п.п.20.1.37 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.11.30 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. № 1588 (далі - Порядок №1588) передбачено, що якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі: неподання протягом одного року до контролюючих органів податкових декларацій, документів податкової звітності; якщо установчі документи суперечать чинному законодавству; провадження діяльності, яка суперечить установчим документам та законодавству; наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; наявності у контролюючого органу передбачених законами України інших підстав для постановлення судового рішення щодо припинення (ліквідації) чи скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання, то керівник контролюючого органу приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів приходить до висновку, що положення ст.191 Податкового кодексу України кореспондують нормам Закону України №755-IV лише в частині, згідно з якою підставою для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання податкової звітності.

Водночас, закріплене пп.20.1.37 п..20.1 ст.20 Податкового кодексу України та п.11.30 Порядку №1588 право контролюючого органу звертатись до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання, з врахуванням норм Закону України № 755-IV, слід розуміти як повноваження на звернення до адміністративного суду з позовом про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця лише в тих випадках, коли податкові органи діють на реалізацію владної компетенції, яка поширюється саме на відносини в сфері оподаткування.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

Враховуючи вказане, органи державної податкової служби вправі звертатися з вимогою про припинення суб'єктів господарювання лише в разі, якщо підставою позову є неподання таким суб'єктом протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності згідно з законодавством та здійснення юридичною особою діяльності, що заборонена законом.

Даний перелік підстав скасування державної реєстрації є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Що стосується припинення юридичної особи з інших підстав, то відповідні позовні вимоги можуть пред'являтися не органами державної податкової служби, а іншими державними органами, уповноваженими здійснювати контроль за відповідними видами господарської діяльності.

Даючи узагальнюючу правову оцінку наведеним нормам, колегія суддів вважає, що контроль за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не віднесено до повноважень ОДПІ.

Оскільки законом не передбачено повноважень податкового органу на звернення до суду з позовом про припинення юридичної особи з підстав наявності в Єдиному Державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за місцем її реєстрації, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про безпідставність його подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі № 809/2207/14 -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам та є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

ОСОБА_1