Справа № 591/2201/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 р.Справа № 591/2201/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015р. по справі № 591/2201/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

треті особи Сумська міська рада , Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради , Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про визнання дій протиправними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі - відповідач), треті особи: Сумська міська рада, Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії відповідача з прийняття Рішення №171 від 19.03.2015 року «Про встановлення виконавцю послуг тимчасових тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка», №53 «Добровільна- Аеропорт», визнати незаконним та скасувати зазначене рішення.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано нечинним Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №171 від 19.03.2015 року «Про встановлення виконавцю послуг тимчасових тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка», №53 «Добровільна-Аеропорт».

Стягнуто з місцевого бюджету м. Суми на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 36,54 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апеляційну скаргу відповідач мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також неповно з'ясовані обставини справи.

В судовому засіданні представники відповідача та третіх осіб - Сумської міської ради та Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення учасників адміністративного процесу, дослідивши обставини справи і зібрані по справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2014 року на Муніципальному інформаційному порталі Сумської міської ради оприлюднено аналіз регуляторного впливу та проект регуляторного акту: Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у режимі маршрутного таксі».

Зазначене рішення було прийнято 19.08.2014 року за №408 (а.с. 108), в подальшому скасовано Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №3507-МР від 02.09.2014 року (а.с. 109).

18.03.2015 року на Муніципальному інформаційному порталі Сумської міської ради оприлюднено проекти регуляторних актів: Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради «Про встановлення виконавцю послуг тарифу на перевезення одного пасажиру на міському автобусному маршруті загального користування, що працює в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка», а також Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради «Про встановлення виконавцю послуг тарифу на перевезення одного пасажиру на міському автобусному маршруті загального користування, що працює в режимі маршрутного таксі №53 «Добровільна-Аеропорт» (а.с. 10, 11).

19.03.2015 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради винесено Рішення №171 «Про встановлення виконавцю послуг тимчасових тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка», №53 «Добровільна-Аеропорт» (а.с.8).

Тарифи на послуги з перевезення пасажирів встановлено згідно з додатком (а.с.9), який підписано ФОП ОСОБА_2

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням №171 від 19.03.2015 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнанння нечинним Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №171 від 19.03.2015 року «Про встановлення виконавцю послуг тимчасових тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка», №53 «Добровільна-Аеропорт», суд першої інстанції виходив з приписів ч. 2 ст. 11 КАС України та зауважив на істотні порушення вимог закону, які регулюють процедуру прийняття регуляторного акту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акт не був оприлюднений.

В силу ст.9 цього Закону, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

З огляду на той факт, що регуляторний акт був прийнятий на наступний день після оприлюднення проекту такого акту, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем не дотримано визначених законом строків, що в силу ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» перешкоджало прийняттю оскаржуваного рішення.

Відповідачем порушено принципи та базові засади державної регуляторної політики України (ст.4 Закону), які встановлюють прозорість та врахування громадської думки, відкритість дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідачем в ході розгляду справи жодним чином не спростовано доводи позивача, не надано належних доказів, які обґрунтовують правомірність дій органу місцевого самоврядування щодо порушення строків оприлюднення регуляторного акту.

Посилання представника відповідача на те, що Рішення №171 від 19.03.2015 року не є регуляторним актом і приймалось як необхідний захід для продовження роботи пасажирського транспорту, а також на положення розділу №8 Регламенту Роботи виконавчих органів (а.с.50-75), які допускають оперативне прийняття рішень, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки оскаржуване рішення стосується невизначеного кола осіб, встановлює обов'язковий тариф на послуги маршрутного таксі, тому вказане рішення відповідає визначеним ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» ознакам регуляторного акту.

Не можуть бути прийняті до уваги також доводи представника відповідача стосовно суспільної необхідності прийняття оскаржуваного рішення з огляду на значне підвищення цін на паливно-мастильні матеріали та ризик зупинення роботи перевізників.

Приписи Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в частині визначення строків оприлюднення регуляторного акту не містять жодних виключень, містять пряму заборону щодо прийняття таких актів у випадку порушення процедури оприлюднення, мають вищу юридичну силу за положення Регламенту Роботи виконавчих органів.

Не спростовують позовних вимог також ті обставини, що аналіз регуляторного впливу було оприлюднено у червні 2014 року, що дійсно мало місце (а.с. 107).

Так, норма ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачає заборону для прийняття регуляторного акту у випадку не оприлюднення проекту самого рішення, незалежного від оприлюднення аналізу регуляторного впливу.

Проект оскаржуваного рішення взагалі не оприлюднено відповідачем, що підтверджено в ході розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що на Муніципальному інформаційному порталі Сумської міської ради оприлюднено аналіз проекту рішення «Про тарифи на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють у режимі маршрутного таксі»; Рішення «Про встановлення виконавцю послуг тарифу на перевезення одного пасажиру на міському автобусному маршруті загального користування, що працює в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка»; Рішення «Про встановлення виконавцю послуг тарифу на перевезення одного пасажиру на міському автобусному маршруті загального користування, що працює в режимі маршрутного таксі №53 «Добровільна-Аеропорт».

Проте, проект оскаржуваного Рішення «Про встановлення виконавцю послуг тимчасових тарифів на послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що працюють в режимі маршрутного таксі №8 «Тополянська - Василівка». №53 «Добровільна-Аоропорт», яке за підставами прийняття (преамбула), додатком (визначено тарифи для чотирьох категорій пасажирів, а не трьох, як зазначено в інших актах) відрізняється від оприлюднених рішень, не розміщувався в друкованому виданні або веб-порталі органу місцевого самоврядування.

Доведеним також є факт порушення прав позивача, який в обґрунтування позовних вимог надав допустимі докази - квитки на проїзд (а.с.6, 41), вартість якого збільшено з 2.00грн. до 3,00грн. В ході розгляду справи позивач пояснив, що регулярно користується даними маршрутами, мешкає в зоні руху маршрутних таксі №8 та №53. Зазначені факти відповідачем не спростовані.

Суду не доведено, що були обґрунтовані підстави для підвищення вартості проїзду та існували перелічені в преамбулі Рішення від 19.03.2015 року підстави.

Так, згідно Методики розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 17 листопада 2009 року N 1175, розрахунок тарифів здійснюється відповідно до запланованих на рік (на підставі фактичних) обсягів транспортної роботи, характерних для даного виду перевезень Перевізника в регіоні, та кількості перевезених пасажирів з використанням економічно обґрунтованих планових витрат, визначених з урахуванням вимог законодавства, на підставі галузевих норм, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів), прогнозного індексу цін виробників промислової продукції у плановому періоді. До розрахунку тарифу включається плановий прибуток, необхідний для розвитку Перевізника і сплати ним податкових зобов'язань.

Витрати, об'єктивне нормування яких неможливе, плануються з урахуванням економічно обґрунтованих фактичних витрат Перевізника за попередній рік, прогнозного індексу цін виробників промислової продукції на запланований рік та на підставі планових кошторисів.

Під час розрахунку тарифу загальний обсяг транспортної роботи та загальна кількість перевезених пасажирів, у тому числі з урахуванням пільгових категорій пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, обґрунтовуються Перевізником на підставі фактичних показників роботи або встановлюються за результатами обстеження пасажиропотоків.

Проте, в ході судового розгляду справи встановлено, що показники щодо роботи транспортних засобів, пасажиропотоку отримані, виходячи з даних 2011 року, коли вирішувалось питання про отримання дозволу на перевезення.

Також, відсутня вартість витрат перевізника на проходження водіями медичних оглядів.

Таким чином, керуючись вимогами ч.2 ст. 11 КАС України, з огляду на істотні порушення вимог закону, які регулюють процедуру прийняття регуляторного акту, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання нечинним Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №171 від 19.03.2015 року.

З огляду на встановлене, оцінивши надані сторонами додаткові докази по справі, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції у цій справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи апелянта не є переконливими і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015р. по справі № 591/2201/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 07.07.2015 р.