Справа № 2а-4736/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 68561/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західекспертспецбуд» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Західекспертспецбуд» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова, яким з врахуванням уточнення позовних вимог просило визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки ТзОВ «Західекспертспецбуд» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року та дії, які полягають у викладенні в Акті від 08.04.2011 року № 234/23-2/35101937 протиправних висновків про безтоварність та нікчемність правочинів та завищення податкового кредиту на суму 582256,00 грн. по взаєморозрахунках з: ПП «Стратос-Транзит» в листопаді 2008 року на суму 250000,00 грн., ПП «ДонТехКомплект» в травні 2009 року на суму 38733,00 грн., в червні 2009 року на суму 116857,00 грн., в жовтні 2009 року на суму 176666,00 грн. та протиправних висновків про безтоварність та нікчемність правочинів та завищенню податкового зобов'язання на суму 586450,00 грн. по взаєморозрахунках з: ТзОВ «Бетонбуд» в квітні 2011 року на суму 124712,00 грн., ТзОВ «Будімекс Автодор» в квітні 2010 року на суму 127211,00 грн., ТзОВ «Магнат-РР» в травні 2009 року на суму 38920,00 грн. і в червні 2009 року на суму 117420,00 грн., ТзОВ «Будімекс» в жовтні 2009 року на суму 69337,00 грн., в липні 2009 року на суму 16290,00 грн., в травні 2009 року на суму 2743,00 грн., ТзОВ «Трансмонолітавто» в жовтні 2009 року на суму 26043,00 грн., ТзОВ «Київміськбудмоноліт» в листопаді 2009 року на суму 63744,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Західекспертспецбуд» з питань взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект», ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року, а тому дії Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова по проведенню перевірки ТзОВ «Західекспертспецбуд» за вказаний період є протиправними. Також, на думку суду, позивач надав належні та достатні докази, які підтверджують фактичність господарських операцій позивача з зазначеними у акті перевірки контрагентами, тому висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, про безтоварність та нікчемність правочинів позивача із вказаними контрагентами та як наслідок завищення податкового кредиту і податкових зобовязань за період, що перевірявся, є безпідставними і протиправними. При цьому, суд зазначив, що наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається, оскільки право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю дій субєкта владних повноважень. Тому, враховуючи, що за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилося, суд дійшов висновку, що позивач позбавлений можливості оскаржити рішення субєкта владних повноважень, однак він виступає стороною договорів, щодо яких відповідач в акті перевірки стверджує про їх нікчемність, тому, на думку суду, такі висновки безпосередньо порушують права та інтереси позивача в частині визначення податкового зобов'язання та формування податкового кредиту.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перевірка позивача була проведена у порядку, визначеному законодавством, а викладені в акті перевірки висновки про нікчемність і безтоварність господарських операцій позивача із зазначеними в аті перевірки контрагентами відповідають встановленим фактичним обставинам, встановленим під час перевірки та на підставі інформації, наданої органами державної податкової служби за місцем реєстрації цих контрагентів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, в період з 24.03.2011 року до 30.03.2011 року працівники Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова провели виїзну позапланову перевірку ТзОВ «Західекспертспецбуд» з питань взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект», ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року, за результатами якої складено акт від 08.04.2011 року № 234/23-2/35101937.

У акті перевірки зазначено про порушення позивачем: пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 582256,00 грн., в тому числі по взаєморозрахунках з ПП «Стратос-Транзит» в листопаді 2008 року на суму 250000,00 грн., ПП «ДонТехКомплект» в травні 2009 року на суму 38733,00 грн., в червні 2009 року на суму 116857,00 грн., в жовтні 2009 року на суму 176666,00 грн.; пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.2.3, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено податкове зобовязання на суму 586450, грн., в тому числі по взаєморозрахунках з: ТзОВ «Бетонбуд» в квітні 2011 року на суму 124712,00 грн., ТзОВ «Будімекс Автодор» в квітні 2010 року на суму 127211,00 грн., ТзОВ «Магнат-РР» в травні 2009 року на суму 38920,00 грн., в червні 2009 року на суму 117420,00 грн., ТзОВ «Будімекс» в жовтні 2009 року на суму 69337,00 грн., в липні 2009 року на суму 16290,00 грн., в травні 2009 року на суму 2743,00 грн., ТзОВ «Трансмонолітавто» в жовтні 2009 року на суму 26043,00 грн., ТзОВ «Київміськбудмоноліт» в листопаді 2009 року на суму 63744,00 грн.

Свої висновки податковий орган обґрунтовує тим, що позивач із зазначеними в акті перевірки контрагентами уклав нікчемні правочини, оскільки господарські операції між ними мали безтоварний характер (фактично не відбулись).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій та висновків відповідача при проведенні перевірки позивача і оформленні її результатів, виходячи з наступного.

Як встановив суд, 18.02.2011 року Державна податкова інспекція в Личаківському районі м. Львова надіслала ТзОВ «Західекспертспецбуд» письмовий запит № 3614/10/23-2 з вимогою надати протягом 10 робочих днів з дня його отримання пояснення та їх документальне підтвердження по питанню здійснення взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект» і ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року.

Вказаний запит позивач отримав 25.02.2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, і 17.03.2011 року надіслав відповідачу з супровідним листом копії первинних документів з питань здійснення взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект» і ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року.

Однак, незважаючи на отримання даних документів, начальник Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова 24.03.2011 року прийняв наказ № 267 про проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Західекспертспецбуд» з питань взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект» і ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року. Як вбачається з даного наказу, він прийнятий на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час призначення і проведення зазначеної вище перевірки та складення акту перевірки) орган державної податкової служби має право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 даного Кодексу документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Також пп. 78.1.12 цієї статті передбачено, що документальна позапланова перевірка проводиться у випадку, коли органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається органом державної податкової служби вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу.

Водночас колегія суддів враховує, що, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акта про результати планової виїзної перевірки ТзОВ «Західекспертспецбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року до 31.12.2009 року, під час даної перевірки досліджувались в тому числі господарські взаємовідносини позивача з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект» і ТзОВ «Стратос-Транзит».

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, проведення позапланової виїзної перевірки за цей період, який вже перевірявся, могло проводитьсь лише у випадку встановлення органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, і лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу, що передбачено п. 78.1.12 ст. 78 Податкового кодексу України.

Однак відповідач не надав суду доказів проведення службового розслідування чи порушеної кримінальної справи стосовно посадових осіб відповідача, які проводили попередню перевірку.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Західекспертспецбуд»з питань взаєморозрахунків з ТзОВ «Вторснабгруп», ПП «ДонТехКомплект» і ТзОВ «Стратос-Транзит» за період з 01.10.2008 року до 31.12.2010 року, в зв'язку з чим дії Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова по проведенню перевірки позивача за вказаний період є протиправними.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до норм «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772, акт це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Виявлені порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, відображаються у гривнях у розрізі податків та зборів з розбивкою за роками та податковими періодами у межах періоду, що перевіряється. Виявлені порушення валютного законодавства відображаються у розрізі зовнішньоекономічних договорів (контрактів).

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм даного Порядку, акт перевірки складається лише у випадку встановлення фактів порушення податкового законодавства.

Щодо висновків перевіряючих про укладення ТзОВ «Західекспертспецбуд» в періоді, що перевірявся, нікчемних правочинів з його контрагентами та відсутності фактів реального здійснення господарських операцій між ними, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Такий же обовязок посадових осіб органів державної податкової служби визначений ст. 21 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит визначається як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону є дата здійснення першої з наступних подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної.

Згідно з пп. пп. 7.2.1, 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 даного Закону податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 даного Закону було передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.2.4. п.7.2 ст. 7 цього Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону, а згідно з п. 9.6 ст. 9 цього Закону свідоцтво про реєстрацію особи як платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що формування підприємством валових витрат та податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також колегія суддів зазначає, що необхідно встановити факт реальності господарських операцій, тобто фактичне поставлення товарів (послуг) і при цьому аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Водночас необхідною умовою для віднесення сплачених (нарахованих) у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування валових витрат є факт реальності придбання товарів (послуг), тобто реальність господарської операції.

05.11.2008 року ТзОВ «Західекспертспецбуд» (покупець) уклало з ПП «Стратос-Транзит» (прдавець) договір купівлі-продажу на придбання будівельних матеріалів згідно з специфікаціями на загальну суму 1500000,00 грн. Попередню оплату за товар позивач здійснив 07.11.2008 року в сумі 1500000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 250000,00 грн.

Факт реального виконання сторонами умов цього договору, а саме отримання позивачем придбаного товару, підтверджується видатковою накладною від 30.04.2008 року № 300401, податковою накладною від 25.11.2008 року № 251101 на суму податку на додану вартість 250000,00 грн., яка відображена в реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2008 року і дана сума була включена позивачем до складу податкового кредиту в листопаді 2008 року. Також факт реального отримання позивачем вказаного товару підтверджується його подальшим використанням у власній господарській діяльності, а саме даний товар (цемент М-400) в кількості 952 тони на суму 623560 грн., в тому числі податок на додану вартість 124712 грн. був реалізований ТзОВ «Бетонбуд», що підтверджується накладною від 04.04.2011 року № РН-0000001 і податковою накладною від 04.04.2011 року № 26 на суму податку на додану вартість 124712 грн., та ТОВ «Будімекс-автодор», що підтверджується видатковою накладною від 07.04.2011 року № 2 на суму 636055 грн., в тому числі податку на додану вартість 127211,00 грн. і податковою накладною від 07.04.2011 року № 27 на суму податку на додану вартість 127211 грн.

Також 01.04.2009 року ТзОВ «Західекспертспецбуд» (покупець) уклало з ТзОВ «Вторснабгруп» договір купівлі-продажу № 1-1-4 з придбання арматури на загальну суму 9372248,00 грн.

Факт реального виконання сторонами умов цього договору, а саме отримання позивачем придбаного товару (арматури в кількості 1770 тон), підтверджується видатковою накладною від 28.04.2009 року № 1229 на суму 7810206,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 1562041,00 грн., податковою накладною від 28.04.2009 року № 1229 на суму податку на додану вартість 1562041,00 грн., яку відображено в реєстрі отриманих податкових накладних за квітень 2009 року і в податковому кредиті в декларації з податку на додану вартість за квітень 2009 року. Факт оплати позивачем придбаного товару підтверджується банківськими виписками на загальну суму 4153625,00 грн. та векселями і актом їх прийому-передачі на загальну суму 5218623,00 грн. Також факт реального отримання позивачем вказаного товару підтверджується його подальшим використанням у власній господарській діяльності, а саме арматуру в кількості 1770 тон позивач реалізував на підставі договору купівлі продажу від 15.04.2009 року № 1504-09-02, укладеного з ТзОВ «Універсал капітал», що підтверджується видатковою накладною від 28.04.2009 року № РН 0000026 на суму 7849454,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 1569890,00 грн.

Також 01.04.2009 року ТзОВ «Західекспертспецбуд» (покупець) уклало з ТзОВ «ДонТехКомплект» договір купівлі-продажу з придбання арматури на загальну суму 9953987,00 грн.

Факт реального виконання сторонами умов цього договору, а саме отримання позивачем придбаного товару, підтверджується видатковою накладною від 30.03.2009 року № 1296 на суму 9953987,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 1990797,00 грн., податковою накладною від 30.03.2009 року № 1296 на суму податку на додану вартість 1990797,00 грн., яку відображено в реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2009 року і декларації з податку на додану вартість за березень 2009 року. Також факт реального отримання позивачем вказаного товару підтверджується його подальшим використанням у власній господарській діяльності, а саме арматура в кількості 1249,5 тон була реалізована ТзОВ «Львів шкіра» на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2009 року, що підтверджується видатковою накладною від 30.03.2009 року № РН-0000015 на суму 5666667,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 1133333,00 грн. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей, а арматура в кількості 955,5 тон була реалізована ТзОВ «Тур транс» на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2009 року, що підтверджується видатковою накладною від 30.03.2009 року № РН-0000016 на суму 4333333,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 866666,00 грн., та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Також 05.05.2009 року ТзОВ «Західекспертспецбуд» (покупець) уклало з ТзОВ «ДонТехКомплект» договір купівлі-продажу № 0102-09 з придбання будівельних матеріалів на загальну суму 2000000,00 грн.

Факт реального виконання сторонами умов цього договору, а саме отримання позивачем придбаного товару, підтверджується видатковими накладними від 29.10.2009 року № 1247 на суму 883328,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 176665,00 грн. (вікна, двері), від 09.06.2009 року № 348 на суму 362952,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 72590 грн. (бітум), від 15.06.2009 року № 616 на суму 221333,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 44266,00 грн. (бітум), від 01.10.2008 року № 35 на суму 88318,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 176636,00 грн. (бітумна емульсія, цемент), від 25.05.2009 року № 1083 на суму 193667,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 38733,00 грн. (бітум), податковими накладними від 10.07.2008 року № 339 на суму податку на додану вартість 45159,00 грн., від 08.08.2008 року № 254 на суму податку на додану вартість 62839,00 грн., від 01.10.2008 року № 35 на суму податку на додану вартість 176630,00 грн., від 21.05.2009 року № 1083 на суму податку на додану вартість 38733,00 грн., від 09.06.2009 року № 348 на суму податку на додану вартість 72590,00 грн., від 15.06.2009 року № 616 на суму податку на додану вартість 44266,00 грн. і від 29.10.2009 року № 1247 на суму податку на додану вартість 176666,00 грн., які були відображені в реєстрі отриманих податкових накладних та в деклараціях по податку па додану вартість у відповідних податкових періодах. Факт оплати позивачем придбаного товару підтверджується банківськими виписками на загальну суму 13006137,00 грн. та векселями і актом їх прийому-передачі. Також факт реального отримання позивачем вказаного товару підтверджується його подальшим використанням у власній господарській діяльності, а саме придбаний товар позивач реалізував: ТзОВ «Будімекс автодор» згідно з договором купівлі-продажу від 06.08.2008 року № 24-2 (бітумна емульсія в кількості 193,858 тон та цемент в кількості 361,339 тон), що підтверджується видатковими накладними від 01.10.2008 року № РН-0000022 на суму 1061635,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 212327,00 грн., податковою накладною від 01.10.2008 року № 253 на суму податку на додану вартість 177764,00 грн. і від 09.10.2008 року № 254 на суму податку на додану вартість 27802,00 грн.; ТзОВ «Магнат-РР» згідно з договором від 01.04.2009 року № ДГ-000002 (бітум нафтовий), що підтверджується видатковими накладними від 30.05.2009 року № РН 0000029 на суму 194600,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 38920,56 грн., від 09.06.2009 року № РН 0000030 на суму 364701,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 72940,00 грн., від 15.06.2009 року № PH 0000031 на суму 222400,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 44480,64 грн., податковими накладними від 30.05.2009 року № 113 на суму податку на додану вартість 38920,00 грн., від 09.06.2009 року № 114 на суму податку на додану вартість 72940,00 грн. і від 15.06.2009 року № 115 на суму податку на додану вартість 44480,00 грн., які відображено в реєстрі виданих податкових накладних та в деклараціях з податку на додану вартість у травні та червні 2009 року; ТзОВ «Будімекс» (вікна 536,1937 м2 та двері 145,6718 м2) на підставі видаткової накладної від 29.10.2009 року № РН 0000056 на суму 441855,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 88371,00 грн. та податкової накладної від 29.10.2009 року № 240 на суму податку на додану вартість 69337,00 грн., яку відображено в реєстрі виданих податкових накладних та в декларації з податку на додану вартість у жовтні 2009 року; ТзОВ «Трансмонолітавто» (вікна 255,3289 м2) на підставі видаткової накладної від 29.10.2009 року № РН 0000055 на суму 130217,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 26043,00 грн. та податкової накладної від 29.10.2009 року № 239 на суму податку на додану вартість 26043, грн., яку відображено в реєстрі виданих податкових накладних та в декларації з податку на додану вартість у жовтні 2009 року; ТзОВ «Київміськбудмоноліт» (вікна 333,2258 м2 та двері 127,68 м2) на підставі видаткової накладної від 02.11.2009 року № РН 0000058 на суму 318720,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 63744,00 грн. та податкової накладної від 02.11.2009 року № 242 на суму податку на додану вартість 63744,00 грн., яку відображено в реєстрі виданих податкових накладних та в декларації з податку на додану вартість у листопаді 2009 року.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, встановлені обставини справи та надані сторонами письмові докази, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив фактичність господарських операцій із зазначеними у акті перевірки контрагентами, а тому висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, про безтоварність та нікчемність правочинів і завищення позивачем в зв'язку з цим податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість, є протиправними і необґрунтованими.

Колегія погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності доводів податкового органу про нікчемність договорів, укладених позивачем із зазначеними вище контрагентами, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). В цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не потрібно.

Враховуючи викладене, позови податкових органів про визнання такого правочину (угоди, господарського зобов'язання) недійсним, судовому розгляду не підлягають.

Органи державної податкової служби можуть звертатися до судів з позовами на підставі частини 1 статті 208 Господарського кодексу України про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність. Висновок суду відносно нікчемності правочину має бути викладений в мотивувальній, а не в резолютивній частині судового рішення.

Для стягнення вказаних санкцій необхідною умовою являється наявність наміру на укладення (здійснення) договору з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Якщо існування такої мети не доведене і відсутні підстави вважати угоду нікчемною, то відсутні підстави для задоволення позову в частині застосування санкцій, встановлених за здійснення правочину з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Отже, органи державної податкової служби можуть звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність. У разі задоволення позову висновок суду про нікчемність правочину має бути викладений в мотивувальній, а не в резолютивній частині судового рішення.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідачем не доведено, що угоди, укладені позивачем із зазначеними вище контрагентами, є такими, що порушують публічний порядок, або були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, тобто є нікчемними.

Також судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених угод.

Дані обставини не тягнуть за собою нікчемність всіх правочинів, які вчинялися підприємством з моменту державної реєстрації та самі по собі не можуть свідчити, що ці правочини укладені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства.

Враховуючи наведені вище обставини та оцінюючи зібрані докази, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем валові витрати та податковий кредит з податку на додану вартість за період, що перевірявся, сформовані з дотриманням вимог законодавства, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, прийнятими без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а відповідачем не надано доказів їх правомірності.

Одночасно колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд може захистити право платника податків в разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом, а наявність негативних наслідків такої перевірки (прийняття податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобовязання) для можливості судового захисту законом не є обовязковою, оскільки право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю дій органу державної податкової служби як субєкта владних повноважень.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки за результатами зазначеної вище перевірки Державна податкова інспекція у Личаківському районі міста Львова не приймала податкових повідомлень-рішень, то ТзОВ «Західекспертспецбуд» позбавлене можливості оскаржити рішення субєкта владних повноважень, однак позивач виступає стороною договорів, щодо яких відповідач в акті перевірки приходить до висновків про їх нікчемність, тому такі висновки безпосередньо порушують права та законні інтереси позивача щодо формування податкового кредиту та визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року у справі № 2а-4736/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західекспертспецбуд» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова про визнання протиправними дій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_1

Ухвала складена в повному обсязі 22.06.2015 року