Справа № 825/1829/15-а
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2015 року Чернігів Справа № 825/1829/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Прокіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Надіель" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "Надіель" (далі ПП "Надіель") до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Чернігові (форма «Р») № від 21 листопада 2014 року, яким ПП «Надіель» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 7719,00 грн., що складається з 6175,00 грн. за основним платежем та 1544,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Чернігові (форма «Р») № від 26 грудня 2014 року, яким ПП «Надіель» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 5120,00 грн., що складається з 3413,00 грн. за основним платежем та 1707,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню, оскільки фінансово-господарські документи, що були досліджені під час проведення перевірки свідчать про наявність у сторін, які вчинили правочини необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасників правочину, що відповідає їх внутрішній волі. Правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, це доводиться укладеними та виконаними угодами між ПП «Надіель» та його контрагентами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, надавши заперечення проти позову пояснила, що ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення винесеними на законних підставах та відповідно до норм податкового законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 03.11.2014 №3141, відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ДПІ у м. Чернігові проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Надіель" щодо декларування в податковій звітності з ПДВ за липень 2014 р. у складі податкового кредиту операцій з ТОВ "Айпітрейд", ТОВ "Брокбудкепітал".

За результатами розгляду висновків перевірки складено Акт від 11.11.2014 №2567/22/36570752, яким встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого Підприємством занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 6175,00 грн. за липень 2014 р. Прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2014, яким платнику податків визначено суму грошового зобовязання по ПДВ в розмірі 7719,00 грн., в т.ч. 6175,00 грн. основного платежу та 1544,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

На підставі наказу від 02.12.2014 №3457, відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, ДПІ у м. Чернігові проведено документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Надіель" щодо декларування в податковій звітності з ПДВ у складі податкового кредиту операцій з ТОВ "Айпітрейд" (), ТОВ "Брокбудкепітал" () за липень, серпень 2014 р.

За результатами розгляду висновків перевірки складено Акт від 12.12.2014 №2864/22/36570752, яким встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого Підприємством занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в загальному розмірі 3 413,00грн. за серпень 2014 р.

ДПІ у м. Чернігові було прийнято податкові повідомлення-рішення № від 21 листопада 2014 року, яким ПП «Надіель» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 7719,00 грн., що складається з 6175,00 грн. за основним платежем та 1544,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № від 26 грудня 2014 року, яким ПП «Надіель» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 5120,00 грн., що складається з 3413,00 грн. за основним платежем та 1707,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Розділом ІV Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Розділом ІІІ Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на прибуток.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, до складу витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо повязані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.201.1 ст.200 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.6 ст.200 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум коштів до складу витрат та сум ПДВ до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання послуг від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо повязані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Основним видом діяльності Приватного підприємства "Надіель" є 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в перевіряємому періоді мав взаємовідносини з ТОВ "Айпітрейд" (щодо виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою для здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт, а також поточних консультаційних послуг з питань повязаних з топографо-геодезичними роботами відповідно до договору б/н від 01.07.2014), ТОВ "Брокбудкепітал" (щодо виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою для здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт, та наданню поточних консультаційних послуг з питань повязаних з топографо-геодезичними відповідно до договорів б/н від 01.07.2014 та №1/08 від 01,08.2014).

ПП «Надіель» (Замовник) укладено:

- договір б/н від 01.07.2014 з ТОВ "Айпітрейд" (Виконавець, м. Київ) щодо виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою для здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт та наданню в обсязі та на умовах поточних консультаційних послуг повязаних з топографо-геодезичними роботами в разі необхідності;

- договори б/н від 01.07.2014 та №1/08 від 01.08.2014 з ТОВ "Брокбудкепітал" (Виконавець, м. Київ) щодо виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт та наданню в обсязі та на умовах поточних консультаційних послуг з питань повязаних з топографо-геодезичними роботами в разі необхідності.

На підтвердження виконання зобов'язань за вказаними договорами позивачем надані договір на виконання робіт від 01.07.2014 (а.с. 77), Акт прийому-передачі № 40 від 31.07.2014 (а.с. 80), договір на виконання робіт від 01.07.2014 (а.с. 83-84), Акт прийому-передачі № 1480 від 30.07.2014 (а.с. 85), податкову накладну від 30.07.2014 (а.с. 86), договір на виконання робіт № 1/08 від 01.07.2014 (а.с. 87-89), Акт прийому-передачі № 1657 від 29.08.2014 (а.с. 91), податкову накладну від 29.08.2014 (а.с. 92), Акти здачі-приймання виконаних робіт (а.с. 94-104).

Однак, вищезазначені документи не містять у собі інформації щодо фактичних обсягів виконаних робіт, відсутня конкретизація змісту господарської операції, кількість виконавців отриманих послуг, дати та кількість витраченого часу про виконанні роботи.

Серед суттєвих умов віднесення до валових витрат, пов'язаних з виконанням робіт (послуг), та, відповідно, формування податкового кредиту, є можливість за наявними первинними документами встановити об'єм виконаних послуг, їх калькуляцію та якісні показники виконаних послуг для необхідності їх ідентифікації та визначення факту (способу) їх використання у господарській діяльності підприємства, а також встановлення відповідності/невідповідності цифрових даних про обсяги наданих послуг зазначеним у звітах даним бухгалтерського обліку позивача.

Таким чином, договори про надання робіт, податкові накладні, неконкретні акти здачі-приймання виконаних робіт, в даному випадку, не можуть вважатися достатніми первинними документами, що підтверджують факти виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою для здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт та наданню в обсязі та на умовах поточних консультаційних послуг повязаних з топографо-геодезичними роботами, оскільки не містять інформації про конкретні обєми та направлення, по яким проводились відповідні роботи та консультаційні послуги, не містять деталізованої інформації про фактично виконані роботи та надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що, у свою чергу, виключає можливість як встановлення факту їх надання.

Отже, надані позивачем первинні документи на підтвердження господарської операції з виконання робіт по забезпеченню інформаційно-матеріальною базою для здійснення комплексу топографо-геодезичних робіт та наданню в обсязі та на умовах поточних консультаційних послуг повязаних з топографо-геодезичними роботами не відповідають вимогам діючого законодавства.

Таку ж правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у постановах від 19.06.2014 по справі №К/9991/16043/12, від 19.02.2014 по справі №К/9991/47368/11, від 03.12.2014 по справі № К/800/32565/13.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно винесено податкові повідомлення-рішення № від 21 листопада 2014 року та № від 26 грудня 2014 року, а підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Приватного підприємства "Надіель" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Надіель" відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Заяць