Справа № К/9991/6460/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"02" липня 2015 р. м. Київ К/9991/6460/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» до Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області про визнання неправомірним рішення щодо нарахування плати, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» звернулося в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області про визнання неправомірним рішення щодо нарахування плати, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_4

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2011 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним і скасовано повідомлення Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області від 12 липня 2010 року № 11734/03 та розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) в частині пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) в розмірі 699,87 гривень.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2011 року і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» подало письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» є юридичною особою і платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

15 липня 2010 року позивачем отримано повідомлення Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області від 12 липня 2010 року № 11734/03 з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII.

Згідно зазначених у розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, витрати за липень-грудень 2010 року по ОСОБА_4 складають 699,87 гривень.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що виплата пенсії ОСОБА_4 повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення ним пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, а після цього, за рахунок коштів Пенсійного фонду України. У Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» відсутній обов'язок вносити до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_4

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно тлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.

Так, за змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня

2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII убачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій не врахували відповідні норми законодавства, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, і не встановили всіх обставин цієї справи, не надали відповідної оцінки оспорюваному розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII. Встановивши, що витрати на виплату та доставку зазначеної пенсії по ОСОБА_4 складають 699,87 гривень за період з липня по грудень 2010 року, суди не врахували того, що повідомлення Управління Пенсійного фонду України в

місті Краснодоні Луганської області № 11734/03, яким направлено на адресу позивача оспорюваний розрахунок фактичних витрат, датоване 12 липня 2010 року, з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» звернулося в суд у серпні 2010 року і судове рішення судом першої інстанції по цій справі ухвалене 19 жовтня 2010 року, а тому зазначений розрахунок не може бути складений відповідачем за період з липня по грудень 2010 року. Поза увагою судів залишились вимоги статей 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та щодо законності і обґрунтованості ухваленого судового рішення з правильним обранням способу захисту прав позивача.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2011 року - скасувати, а справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східспецсервіс» до Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області про визнання неправомірним рішення щодо нарахування плати, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.