Справа № 2а-2255/12/1370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ К/800/42277/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2012

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014

у справі № 2а-2255/12/1370 Львівського окружного адміністративного суду

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (СПД) ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області Державної податкової служби (ДПІ)

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014, позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № 129/17-0/3493/НОМЕР_1.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу грошового зобов`язання із податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 01.03.2012 № 285/17-0/НОМЕР_1, про порушення позивачем норм підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» та статей 185, 187 Податкового кодексу України (ПК), а саме: занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на 467026,66 грн.

За результатами перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2012 № 129/17-0/3493/НОМЕР_1 про донарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 583783,33 грн. (у т.ч. 467026,66 грн. - основний платіж та 116756,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Відповідно до статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є, крім іншого, операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У судовому процесі встановлено, що між позивачем (постачальник) та ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» (покупець) укладено догорів від 21.12.2010 № 21/12/10, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити продукцію, а покупець - прийняти та оплатити отриману продукцію.

За період з грудня 2010 року по липень 2011 року згідно зазначеного договору позивач на адресу ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» здійснив поставку м'ясної продукції (півтуш, баків, м'яса курячого, лопатки, грудинки) на загальну суму 2802160,00 грн. (у т.ч. ПДВ 467026,66 грн.)

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (копіями договору від 21.12.2010 № 21/12/10, податкових накладних, видаткових накладних, рахунків-фактур), оцінка яких судом у справі відповідає вимогам норм ст. 86 КАС України.

Крім того, до справи приєднані копії вантажних митних декларацій, які підтверджують факт ввезення позивачем м'ясної продукції на митну територію України від іноземних постачальників.

На дати виписування податкових накладних позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість, а зміст господарської операції з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» відповідає напрямку господарської діяльності позивача - оптова торгівля м'ясом та м'ясопродуктами.

Судами обґрунтовано взято до уваги той факт, що ДПІ у період з 01.01.2010 по 31.03.2011 вже було проведено виїзну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СПД ОСОБА_4, результати якої оформлено актом перевірки від 03.08.2011 № 1064/17-0/НОМЕР_1.

Вказаною перевіркою на встановлено порушень позивачем вимог податкового законодавства по операціях з ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж».

Посилання ДПІ на той факт, що ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» перебуває в стані ліквідації, а отже договір, укладений з позивачем нікчемний, є необґрунтованими, оскільки, як свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», рішення про ліквідацію товариства прийнято його засновниками 02.11.2011, тобто після укладання договору від 21.12.2010 № 21/12/10.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про недоведеність ДПІ факту порушення позивачем вимог підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» та статей 185, 187 Податкового кодексу України, а відтак про протиправність податкового повідомлення-рішення від 12.03.2012 № 129/17-0/3493/НОМЕР_1 про донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 583783,33 грн. (у т.ч. 467026,66 грн. - основний платіж та 116756,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко
Судді: О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев