Справа № 804/1622/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 р. Справа № 804/1622/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРИДЖ" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -
21 січня 2015 р. до суду надійшов даний адміністративний позов, у якому позивач просить:
визнати протиправними дії Державну податкову інспекцію у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригуванню в інформаційній системі «Податковий блок» в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» (ідентифікаційний код - 21921537) сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року
зобовязати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в інформаційний системі «Податковий блок», в тому числі підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показники задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року відображених Товариством з обмеженою відповідальністю «Бридж» (ідентифікаційний код - 21921537) в податковій декларації з податку на додану вартість та додатках до неї за період вересень 2014 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19 грудня 2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за текстом відповідач) було проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Бридж» (далі за текстом позивач) з питань дотримання вимог податкового законодавства. За результатами перевірки було складено акт № 9776/04-63-22-03/21921537 від 19.12.2014 року. Позивач вважає що висновки відповідача викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, щодо здійснення ним господарських відносин.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини.
Між ТОВ «Деон Союз» та позивачем було укладено договір поставки від 25.07. 2014 року було укладено Договір № 25. термін дії договору до 30.06.2015 року з моменту підписання.
Предмет договору - постачальник зобовязується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобовязується купити (прийняти та оплатити) товар, номенклатура, кількість ціна, якого зазначається у видаткових накладних.
Договору визначено, що умовою постачання: базис постачання вказується в Специфікаціях, які є невідємною частиною договору.
Так, згідно із специфікацій, умовами поставки є поставка товару постачальником а не позивачем. Умовою поставки є поставка його на певні адреси, які є адресами магазинів покупців позивача - ТОВ «Омега» відносини із яким щодо постачання цього ж товару так само стали предметом перевірки відповідачем.
Тобто, товар - яблука поставлялись постачальником позивача - ТОВ «Деон Союз» безпосередньо на адреси покупців позивача. Позивач не є перевізником товару.
Також, судом були досліджені письмові докази, а саме: копія акту № 9776/04-63-22-03/21921537 від 19.12.2014 року про позапланову невиїзну перевірку; копія запиту зі відміткою про отримання до відповідача; копія договору поставки № 25 від 25 липня 2014 року, копія видаткових накладних за вересень 2014 року, копія довіреності на отрмання товару; копія специфікації до договору поставки № 25 від 25 липня 2014 року за вересень 2014 року; копія податкових накладних; копія видаткових накладних за вересень 2014 року ТОВ «Омега»; копія договору поставки № 178 від 02 липня 2012 року укладений між ТОВ «Бридж» та ТОВ «Омега»; копія запиту про надання документів за вересень 2014 року; копія податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
П.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
З аналізу наведених норм вбачається, що у разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобов'язань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності об'єктів оподаткування, контролюючий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій в такому випадку, в тому числі і дій щодо коригування показників податкової звітності такого платника податків без узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, Податковим кодексом не передбачено.
Податкове законодавство не передбачає обов'язкову наявність ТТН як форми бухгалтерської звітності під час формування податкового кредиту та валових витрат при придбанні ТМЦ, вона є супровідним документом на підтвердження перевезення товару та не містить в собі контрольної звітності під час визначення підприємством показників за здійсненими господарськими операціями.
Тому, відсутність у Позивача товарно-транспортних накладних, не може бути підставою для висновків щодо відсутності обєктів оподаткування та неможливості реального здійснення платником податків операцій Позивачем по ланцюгу постачання.
Факт поставки товарів від постачальника ТОВ «Деон Союз» на адресу позивача підтверджується відповідними первинними документами якими оформлено і задокументовано здійснення відповідних господарських операцій. Це, в тому числі: договір поставки від 25.07.2014 року №25; видаткові накладні наведені на арк. 4-5 Акту перевірки.
У позивача працює три наймані особи, які отримують заробітну плату з якої утримуються суми податків та відповідних внесків.
З огляду на наведене, у відповідача були відсутні як фактичні так і правові підстави для висновку щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлення відсутності обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Бридж» по ланцюгу постачання з: постачальники - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж».
20 січня 2014 року між позивачем та ТОВ «ОМЕГА» було укладено Договір поставки №4.
Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобовязується в обумовлений даним Договором строк поставити і передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити товар, у відповідності з умовами Договору.
Саме згідно зазначеного договору позивач поставляв товар ТОВ «ОМЕГА».
При обґрунтуванні своїх висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій, відсутності відповідних обєктів оподаткування у відносинах із ТОВ «ОМЕГА» відповідач як і у попередніх епізодах посилається на відсутність товарно-транспортних накладних у позивача та свої ж висновки щодо відсутності поставки відповідного товару - яблук позивачеві, його постачальником - ТОВ «Деон Союз».
Питання відсутності як фактичних так і правових підстав для висновку щодо відсутності поставок на користь позивача від ТОВ «Деон Союз» було обґрунтовано в попередніх пунктах даного адміністративного позову. Отже позивачем доведено факт поставок товарів від ТОВ «Деон Союз».
Факт поставки товарів від Позивача на адресу контрагента-покупця ТОВ «ОМЕГА» підтверджується відповідними первинними документами якими оформлено і задокументовано здійснення відповідних господарських операцій. Це, в тому числі: договір поставки №4 від 20.01.14.
Більше того, підтвердженням реальності здійснення господарських операцій є попереднє їх придбання у ТОВ «Деон Союз».
Кількість отриманого товару від постачальника ТОВ «Деон Союз» відповідає кількості товару поставленого на адресу підприємств-покупців ТОВ «Омега».
З огляду на наведене, у відповідача були відсутні як фактичні так і правові підстави для висновку щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлення відсутності обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Бридж» по ланцюгу постачання з: ТОВ «Бридж» - контрагенти / покупці ТОВ «ОМЕГА».
Відповідно до ст. 185 ПКУ: «Об'єктом оподаткування є операції платників податку з:
постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю».
Враховуючи викладене вбачається, що по всьому ланцюгу операцій ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - контрагенти / покупці ТОВ «Омега» є відповідний обєкт оподаткування.
Тому відсутні і підстави для не віднесення сум сплачених позивачем на користь його постачальника ТОВ «Деон Союз» до складу валових витрат позивача.
Наказом ДПС України від 14.06.2012 №516 затверджено Методичні рекомендації щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, пунктом 4.4 яких передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком ОДПС. Відмова посадової особи ОДПС прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених статтями 48 та 49 Податкового кодексу України, у тому числі висунення будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється. За відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою.
Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в АІС «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ, і повинні їй відповідати.
Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Щодо внесення відповідача до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки товариства, то відповідно цього питання є практика Верхового суду України в якій зазначено, що службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обовязків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обовязків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).
Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого орган використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідно вище зазначеного суд вважає, що в частині позивних вимог які стосуються автоматизованою інформаційної системи «Податковий блок», у підсистемі «Аналітична система» діями податкової не були порушені права позивача. А саме відповідач в даних діях виконував свої службові обовязки без внесення відповідних змін, що мали вплинути на інтереси позивача.
У звязку з чим суд доходить висновку, що керуючись Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, цілком правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державну податкову інспекцію у Жовтневому районні м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригуванню в інформаційній системі «Податковий блок» в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» (ідентифікаційний код - 21921537) сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року
Присудити на користь Приватного підприємства «Бридж» документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 219 (двісті девятнадцять грн.) 24 коп.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1