Справа № 803/215/15-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/4328/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Хобор Р. Б., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» та Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року в справі за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2015 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Луцької обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» про надання Луцькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області дозволу на погашення податкового боргу ПрАТ «Волинський шовковий комбінат» в сумі 2618020,94 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що відповідач протягом тривалого часу не сплачує належні суми податків і зборів у встановлені законом терміни, а позивачем було вжито усі першочергові заходи щодо стягнення заборгованості, однак вони не призвели до погашення податкового боргу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 відділ ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області та відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року позов задоволено. Надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 2618020 (два мільйони шістсот вісімнадцять тисяч двадцять) гривень 94 копійки за рахунок майна приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева, будинок 2, ), що перебуває у податковій заставі.

Зазначену постанову мотивовано тим, що контролюючим органом було вжито усі першочергові заходи для погашення податкового боргу відповідачем відповідно до норм Податкового кодексу України, однак такі заходи не дали можливості повністю погасити податковий борг.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем приватним акціонерним товариством «Волинський шовковий комбінат» та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, подано апеляційні скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду, в яких висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг вказано, що майно, на яке позивачем було накладено податкову заставу вже на момент її накладення перебувало в арешті, який був накладений ОСОБА_1 відділом ДВС Луцького міськрайонного управління юстиції у Волинській області та відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби, а суд, надавши дозвіл на реалізацію майна, порушив права інших стягувачів.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що приватне акціонерне товариство «Волинський шовковий комбінат» перебуває на обліку як платник податків у Луцькій ОДПІ ГУ ДФС з 14 травня 2002 року.

Станом на 30 січня 2015 року за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 2618020,94 грн., з яких заборгованість по податку на додану вартість 2093082,99 грн., заборгованість по земельному податку 524937,95 грн., що підтверджується довідкою Луцької ОДПІ ГУ ДФС про наявність боргу розрахунком суми податкового боргу. Заборгованість відповідачем перед бюджетом в добровільному порядку не була погашена.

12 вересня 2013 року заступником начальника Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів прийнято рішення про опис майна у податкову заставу на суму 2088401,73 грн. та складено акт опису майна № 3 від 13 вересня 2013 року. Дане обтяження було включено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що вбачається із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Також встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16 лютого 2015 року на все рухоме майно ПрАТ «Волинський шовковий комбінат» було накладено арешти, зокрема:

1) арешт майна, зареєстрований 28 березня 2011 року за № 10996876 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

2) арешт рухомого майна, зареєстрований 23 червня 2011 року за № 11317923 ОСОБА_1 відділом ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області;

3) арешт рухомого майна, зареєстрований 25 квітня 2012 року за № 12434922 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

4) арешт рухомого майна, зареєстрований 16 серпня 2013 року за № 13853508 ОСОБА_1 відділом ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції посилався на те, що контролюючим органом було вжито усі першочергові заходи для погашення податкового боргу відповідачем відповідно до норм Податкового кодексу України, однак такі заходи не дали можливості повністю погасити податковий борг, відтак слід надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 88 Податкового кодексу України, якою визначається зміст податкової застави, передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби зобов'язаний зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі. Пунктом 3.1 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 11.10.2011 №1273, встановлено часові рамки для реєстрації та зазначено, що податкова застава повинна бути зареєстрована у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна.

Згідно зі ст. 90 Податкового кодексу України пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» податкова застава належить до публічних обтяжень.

Згідно зі ст. 11 цього Закону публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленим цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого виникає публічне обтяження і набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Частиною 3 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 цього Закону пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.

Статтею 37 Закону передбачено, що податкова застава відноситься до публічних обтяжень.

При публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган. Права і обов'язки суб'єктів публічного обтяження встановлюються законом (ст. 38 зазначеного Закону).

Якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якого встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

З наведеного вбачається, що переважне право на нерухоме майно, на яке зареєстровано обтяження, виникає у суб'єкта обтяження в порядку черговості реєстрації обтяження на майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на те що 28 березня 2011 року, 23 червня 2011 року, 25 квітня 2012 року, 16 серпня 2013 року було здійснено записи про обтяження та зареєстровано арешти відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та ОСОБА_1 відділу ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області на все рухоме майно, що належить ПрАТ «Волинський шовковий комбінат» переважне право на звернення стягнення належить обтяжувачам із вищим пріоритетом - відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та ОСОБА_1 відділом ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» та Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року в справі № 803/215/15-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову Луцької обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до приватного акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат» треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. Б. Хобор

ОСОБА_2

Постанову складено в повному обсязі 03 липня 2015 року.