Справа № 162/1349/14-а 2-а/162/311/2014
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року № 876/1034/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,

встановив:

24.11.2014 позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФУ в Любешівському районі Волинської області в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII), а також зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаного збільшення заробітку за кожен рік понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він віднесений до 1-ої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закон № 796-XII, а тому відповідно до ч. 2 ст. 56 вказаного Закону має право на збільшення заробітку на 1 % за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 75 %. Проте, відповідачем вимоги ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII не враховуються, а застосовується положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) відповідно до якої розмір пенсії збільшується на 1% за кожен рік страхового стажу понад 20 років. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить суд зобовязати його провести перерахунок пенсії.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 12.12.2014, яка прийнята у порядку скороченого провадження, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII та зобовязано провести такий перерахунок пенсії з 25.05.2014.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що позивачу виплата пенсії за віком здійснюється згідно Закону № 1058-IV, а тому і її збільшення за понаднормовий стаж здійснюється відповідно до ст. 28 Закону N 1058-IV, тобто на 1% за кожен рік стажу понад 20 років.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участі, а також те, що розглядувана апеляційна скарга подана постанову суду першої інстанції, яка прийнята у порядку скороченого провадження, у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку належить задовольнити.

Суд першої інстанції позов задовольнив та виходив з того, що позивач має право на збільшення заробітку на 1% за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 75 % відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону. Однак, відповідач всупереч цієї норми таке збільшення не нараховує, а застосовує положення ст. 28 Закону N 1058-IV, згідно якої розмір пенсії збільшується на 1% за кожен рік стажу понад 20 років.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується, з огляду на таке.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1788-XII або спеціальним Законом № 796-XII.

Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст. 56 Закону № 796-XII. Зокрема, за змістом ч. 2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

Аналізуючи вказану норму, суд апеляційної інстанції зазначає, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування цієї норми Закону істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема ст. 57 вказаного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії за бажанням того, хто звернувся за пенсією.

Частина 2 статті 56 Закону № 796-XII нерозривно пов'язана із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст. 57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення (чи ще більш короткі строки, визначені цією статтею Закону) або ж було взято заробіток відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV. У цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов'язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

Суд першої інстанції зазначивши, що позивачу до 01.01.2004 спірне підвищення нараховувалось та виплачувалось відповідно до ст. 56 Закону № 796-XII, належним чином не дослідив умови на яких позивачу призначена та здійснюється виплата пенсії. Так, із матеріалів справи вбачається, що на підставі особисто поданої заяви позивача, йому з 06.08.1990 призначено пенсію за віком у відповідності до Закону СРСР «Про державні пенсії», тобто признання пенсії позивача відбулося ще до прийняття Закону № 796-XII. З наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи, зокрема, розпорядження від 01.12.2013 № 64 вбачається, що виплата пенсії позивачу здійснюється у відповідності до Закону № 1058-IV, а заробіток визначений у відповідності до ст. 40 цього Закону, а тому відсутні підстави вважати, що виплата пенсії позивачу здійснюється на умовах Закону № 796-ХІІ. Доказів того, що позивач звертався до відповідача з заявою про зміну умов пенсійного забезпечення, матеріали справи не містять.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини.

Оскільки виплата позивачу пенсії здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, то і збільшення розміру пенсії має бути проведене у розмірах, установлених цим Законом.

Виходячи з приписів п. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором на підставі поданої нею заяви та зазначенням виду пенсії, яку вона бажає отримати.

З огляду на зазначене, підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII апеляційний суд не вбачає.

При цьому суд зауважує, що позивач має право звернутись до органів пенсійного фонду з відповідною заявою про зміну умов пенсійного забезпечення та скористатись правом на збільшення пенсії на 1 % понад заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Враховуючи те, що судом першої інстанції оскаржувану постанову прийнято з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2014 року у справі № 162/1349/14-а (2-а/162/311/2014) скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_2