Справа № 815/937/15
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. Справа № 815/937/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_5 адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ до державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) БЕЛЛ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ у Комінтернівському районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 01.09.2014 року та № від 26.11.2014 року.

Суд першої інстанції своєю постановою від 30 березня 2015 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ до державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 01.09.2014 року в частині зменшення товариству з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ розміру відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2011 року на 3398058,00 грн.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 26.11.2014 року.

Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 17.07.2014 року по 06.08.2014 року на підставі наказу ДПІ у Комінтернівському районі №237 від 01.07.2014 року та направлень на проведення перевірки від 15.07.2014 року №78/15-17-22-04-10, №77/15-17-22-04-10, №76/15-17-22-04-10, №75/15-17-22-04-10, №74/15-17-22-04-10 посадовими особами ДПІ у Комінтернівському районі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 проведено виїзну планову перевірку ТОВ БЕЛЛ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки було складено акт №1114/15-17-22-01/23-30914307 від 13.08.2014 року, у висновках якого було зазначено про порушення позивачем: пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.50.1 ст.50, пп.138.10.4 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.138.8.8 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 54044,00 грн.; пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.102.5 ст.102, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено: залишок відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду за грудень 2013 року (рядок 24) на суму 12457,00 грн.; залишок відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду за грудень 2011 року (рядок 24), який враховано в складі податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року на суму 3398058,00 грн.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки ДПІ у Комінтернівському районі було прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 01.09.2014 року про збільшення ТОВ БЕЛЛ суми грошового зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств на суму: 54044,00 грн. основний платіж та 13511 штрафні санкції; № від 01.09.2014 року про зменшення ТОВ БЕЛЛ розміру відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2013 року у розмірі 174993,00 грн.; № від 01.09.2014 року про зменшення ТОВ БЕЛЛ розміру відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013 року на суму 12457,00 грн. та за грудень 2011 року на суму 3398058,00 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ БЕЛЛ було подано до Головного управління Міндоходів в Одеській області первинну скаргу від 10.09.2014 року №60.

Під час розгляду зазначеної первинної скарги позивача на податкові повідомлення-рішення (у кількості 3 штук), з питань, що стали предметом винесення податкових повідомлень-рішень № від 01.09.2014 року та № від 01.09.2014 року (оподаткування податком на прибуток), ДПІ у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області наказом №339 від 17.10.2014 року було призначено виїзну позапланову перевірку ТОВ БЕЛЛ, яку у період з 20.10.2014 року по 24.10.2014 року було проведено посадовими особами ДПІ у Комінтернівському районі ОСОБА_6 та ОСОБА_9

За результатами перевірки було складено акт №1403/15-17-22-01-24/30914307 від 30.10.2014 року, у висновках якого відображено порушення позивачем, зокрема, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.102.5 ст.102, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ БЕЛЛ завищено: залишок відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду за грудень 2013 року (рядок 24) на суму 12457,00 грн.; залишок відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду за грудень 2011 року (рядок 24), який враховано в складі податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року на суму 5249503,00 грн.

Протягом 2014 року відбулася реорганізація органів Міністерства доходів і зборів України та здійснення покладених на Міністерства доходів і зборів України завдань було передано до органів Державної фіскальної служби України.

З урахуванням висновків зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято рішення про результати первинної скарги ТОВ БЕЛЛ від 17.11.2014 року №117/10/15-32-10-02-07, якою, зокрема було залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2014 року та збільшено суму завищення ТОВ БЕЛЛ відємного значення з податку на додану вартість за грудень 2011 року на 1851445,00 грн.

На підставі зазначеного рішення ДПІ у Комінтернівському районі було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року про зменшення ТОВ БЕЛЛ розміру відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2011 року на суму 1851445,00 грн.

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленням-рішеннями, ТОВ БЕЛЛ звернулось із відповідними скаргами до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду яких було прийнято рішення №1367/6/99-99-10-01-04-25 від 23.01.2015 року про залишення без змін податкових повідомлень-рішень № від 01.09.2014 року та № від 26.11.2014 року, а скарги позивача без задоволення.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України) він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.3 ст.200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6. ст.200 ПК України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 ст.200 ПК. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

21.03.2014 року ТОВ БЕЛЛ було надіслано до ДПІ у Комінтернівському районі засобами електронного звязку уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 21.03.2014 року № до декларації з ПДВ за грудень 2011 року, згідно якого збільшено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на суму 5249503,00 грн., який враховано в складі податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року у рядку 21.2.

З уточнюючої довідки щодо залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до декларації за грудень 2011 року) вбачається, що зазначений залишок виник за рахунок податкового кредиту попередніх звітних податкових періодів.

Що стосується факту ненадання позивачем під час проведення додаткової перевірки контролюючому органу документів стосовно правомірності декларування у рядку 24 декларації з ПДВ за грудень 2011 року залишку відємного значення попередніх податкових періодів, який після бюджетного відшкодування включається до складу сум податкового кредиту наступного податкового періоду, представники ТОВ БЕЛЛ зазначили, що наказом ДПІ у Комінтернівському районі №339 від 17.10.2014 року зазначену перевірку було призначено лише для дослідження питань та додаткових документів, що стали предметом оскарження в рамках розгляду зазначеної первинної скарги позивача на податкові-повідомлення-рішення № від 01.09.2014 року та № від 01.09.2014 року, які стосувались обґрунтованості декларування податкових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств, а тому підстав для проведення перевірки та витребування документів стосовно декларування відємного значення з ПДВ по податковому повідомленню-рішенню № від 01.09.2014 року у контролюючого органу не було. Крім того, вирішення питання законності податкового повідомлення-рішення № від 01.09.2014 року дослідження будь-яких документів не потребувало, оскільки у первинній скарзі №60 від 10.09.2014 року товариством з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось лише з підстав неправильного застосування контролюючим органом норм Податкового кодексу України.

Зазначені представниками позивача обставини щодо правомірності декларування ТОВ БЕЛЛ суми податкового кредиту та відємного значення з ПДВ у серпні-грудні 2007 року, січні 2008 року та травні 2009 року ні податковим органом в акті перевірки, ні його представниками в судовому засіданні не заперечувались. Крім того, факт правомірності формування підприємством податкового кредиту за господарськими операціями та відємного значення з ПДВ у відповідні податкові періоди визнаний ДПІ у Комінтернівському районі в акті №104/23-30914307 від 12.07.2011 року.

При цьому, ДПІ у Комінтернівському районі в акті перевірки та представниками відповідача не заперечувалось обставин фактичної сплати товариством з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ постачальнику послуг (ТОВ Будівельна компанія Південьгідроспецбуд) суми податкового кредиту (що виник у підприємства у серпні-грудні 2007 року, січні 2008 року та травні 2009 року). Крім того, представниками позивача були надані первинні документи щодо фактичної сплати ТОВ БЕЛЛ цих сум своєму контрагенту.

Відповідно до п. 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 102.5. ст. 102 ПК України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Аналізуючи зміст п. 102.5 ст. 102 ПК України, вбачається, що його положення регулюють виключно питання повернення надміру сплачених грошових зобов'язань та їх відшкодування. Саме для вирішення цих питань законодавець встановлює 1095-денний термін. Будь-яких обмежень щодо строків відображення податкового кредиту та перенесення залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду, у зазначеному пункті як і Податковому кодексі України в цілому не міститься.

Термін давності, вказаний у п. 102.5. ст. 102 ПК України, застосовується лише до самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань платника податків (п. 102.1), для стягнення податкового боргу (п. 102.4), для подання заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування (п. 102.5) або для списання податкового боргу платника податків, стосовно якого минув строк давності (п. 101.2.3).

Пункт 102.5 ст. 102 ПК України встановлює строк подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, але не надає права податковому органу списувати переплати з податків, в даному випадку - суму податку на додану вартість, в результаті закінчення терміну давності, встановленого для подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування, а отже, на думку суду, застосування відповідачем ст. 102 ПК України до спірних правовідносин ґрунтується на хибному тлумаченні положень податкового законодавства.

Згідно листа Державної податкової служби України №808/7/15-3417-16 від 12.01.2012 року платник податку, який не мав права на бюджетне відшкодування через відсутність оподатковуваних поставок, має право в рядку 24 податкової декларації з ПДВ відображати залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду та з дати виникнення якого минуло 1095 днів, до повного його погашення.

Отже, декларування залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, платник податку має право проводити поза межами строку, встановленого приписами ст.102 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 28.08.2012 року у справі № К/9991/47236/12.

Як вбачається податкової звітності ТОВ БЕЛЛ, суми податкового кредиту підприємства, що виникали у підприємства (у тому числі у серпні-грудні 2007 року, січні 2008 року та травні 2009 року) постійно приймали участь в декларуванні рядка 24 декларацій позивача з ПДВ як залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, але цей залишок станом на час розгляду справи у суді у повному обсязі погашений не був.

При цьому спірна сума відємного значення з ПДВ у розмірі 5249503,00 грн. (що виникла за рахунок податкового кредиту по господарських операціях по контрагенту позивача ТОВ Будівельна компанія Південьгідроспецбуд) товариством з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ в якості суми бюджетного відшкодування на рахунок позивача у банку не декларувалась та підприємству не відшкодовувалась.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з думкою суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків податкового органу про завищення ТОВ БЕЛЛ залишку відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду (рядок 24 податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року) на суму 3398058,00 грн., внаслідок формування його за рахунок відємного значення з ПДВ за серпень-грудень 2007 року, січень 2008 року, а також на суму 1851445,00 грн., внаслідок формування його за рахунок відємного значення з ПДВ за травень 2009 року.

Посилання представників відповідача в якості обґрунтування правомірності встановлення контролюючим органом завищення ТОВ БЕЛЛ залишку відємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу наступного податкового періоду (рядок 24 податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року) на суму 1851445,00 грн., що виник внаслідок формування його за рахунок відємного значення з ПДВ за травень 2009 року, на те, що ТОВ БЕЛЛ не було надано ДПІ у Комінтернівському районі для додаткової перевірки у жовтні 2014 року первинних документів фінансово-господарської діяльності підприємства щодо правомірності декларування сум податкового кредиту, з урахуванням яких у підприємства у травні 2009 року виникло відємне значення з ПДВ, є необгрунтовнаими, оскільки наказом ДПІ у Комінтернівському районі №339 від 17.10.2014 року зазначену перевірку було призначено лише для дослідження питань та додаткових документів, що були підставою для винесення податкових повідомлень-рішень № від 01.09.2014 року та № від 01.09.2014 року, та стосувались питань оподаткування підприємства податком на прибуток, але не стосувались декларування позивачем залишку відємного значення з ПДВ у розмірі 5249503,00 грн. за грудень 2011 року.

Крім того, додаткова перевірка ТОВ БЕЛЛ у жовтні 2014 року проводилась тією ж посадовою особою ДПІ у Комінтернівською особою, що й планова виїзна перевірка у серпні 2014 року (ОСОБА_6Г.), якою в акті №1114/15-17-22-01/23-30914307 від 13.08.2014 року було зазначено, що позивачем на перевірку були надані та контролюючим органом досліджені первинні документи стосовно декларування залишку відємного значення з ПДВ за перевіряємий період у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено обґрунтованості висновків актів перевірки №1114/15-17-22-01/23-30914307 від 13.08.2014 року та №1403/15-17-22-01-24/30914307 від 30.10.2014 року в частині встановлення завищення товариством з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ розміру відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2011 року, а тому відповідно правомірності спірних податкових повідомлень-рішень № від 26.11.2014 року та № від 01.09.2014 року в частині зменшення позивачу розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3398058,00 грн. за грудень 2011 року, у звязку з чим позовні вимоги ТОВ БЕЛЛ підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування зазначених рішень субєкта владних повноважень у визначених частинах.

Разом з тим встановлено правомірність визначення відповідачем порушень з боку ТОВ БЕЛЛ у вигляді завищення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013 року в сумі 12457,00 грн., а тому податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2014 року в цій частині є правомірним.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області , - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛЛ до державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3