Справа № 805/1785/15-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р. Справа № 805/1785/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Козаченка А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою отримання закордонного паспорту, він звернувся до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області для отримання довідки про відсутність (наявність судимості або обмежень).

При отриманні вищевказаної довідки позивачем було зясовано, що він є особою, котрій у 2003 році Шахтарським МВ ГУМВС України предявлено обвинувачення за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, кримінальна справа № 17379; відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходили, що унеможливлює отримання закордонного паспорту позивачем.

Позивач зазначає, що вказана кримінальна справа була закрита 08.08.2003 року, на підставі ст. 6 п.2 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю складу злочину та про те, що має постанову про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину від 08.08.2003 року, винесену Шахтарським слідчим слідчого відділення Шахтарського МРВ УМВС України в Донецькій області. Вказана постанова не завірена належним чином, а тому внести відповідні зміни до інформаційних обліків відповідача неможливо. Звернутися до Шахтарського міськрайонного суду та Шахтарського МРВ позивач не має змоги, так як на території проведення АТО роботу державних органів було припинено.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнень до позовної заяви, позивач просить зобовязати відповідача внести інформацію про те, що кримінальна справа № 50-17379, яка була порушена Шахтарським МРВ ГУМВС України в Донецькій області за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, закрита 08.08.2003 року, згідно постанови слідчого слідчого відділення Шахтарського МРВ УМВС України в Донецькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю складу злочину.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, через канцелярію суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що ГУ МВС України в Донецькій області не має законних підстав для внесення змін відносно позивача до облікової інформації. Разом з цим представник відповідача просив зупинити провадження по справі до закінчення антитерористичної операції, натомість суд відмовив у задоволенні цього клопотання, про що була постановлена відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача щодо надання довідки про відсутність (наявність судимості або обмежень) для отримання закордонного паспорту.

У довідці Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України № 129-09122014/00999 зазначено, що позивачу у 2003 році Шахтарським МВ ГУМВС України було предявлено обвинувачення за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, кримінальна справа № 17379; відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходили.

Також, зі змісту довідки управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області від 31.03.2015 року № 5/1-19п вбачається, що відносно позивача 11.08.2003 року Шахтарським МВ ГУМВС України в Донецької області порушено кримінальну справу № 50-17379 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Справу направлено до розгляду до суду 12.08.2003 року. Станом на 31.03.2015 року остаточне судове (процесуальне) рішення по справі відсутнє. Також у довідці від 31.03.2015 року зазначено, що коригування до інформаційних обліків здійснюється на підставі належно завірених копій документів. Натомість надана позивачем копія постанови про закриття кримінальної справи належним чином не завірена, а тому внести зміни до обліків не представляється можливим.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VII, вбачається, що роботу Шахтарського міськрайонного суду Донецької області припинено у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду.

На підставі вищевикладених обставин не здійснює свою діяльність і Шахтарський МРВ ГУМВС України в Донецькій області.

Суд погоджується з доводами позивача, що вищевказані події та обставини унеможливлюють отримання позивачем ані належно завіреної постанови слідчого про закриття кримінальної справи, ані рішення або довідки Шахтарського міського суду стосовно вказаної кримінальної справи.

Щодо наданої позивачем копії постанови про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину від 08.08.2003 року, винесеної Шахтарським слідчим слідчого відділення Шахтарського МРВ УМВС України в Донецькій області, яка не завірена належним чином, суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів про факт не прийняття та відсутність такої постанови стосовно позивача щодо закриття кримінального провадження відносно нього та не спростовано такий факт наданням відповідних доказів.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України (в редакції, чинній на час скоєння злочину), передбачає покарання за даний злочин у вигляді накладення штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Беручи до уваги те, що довідка Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України № 129-09122014/00999 не містить відомостей про скоєння позивачем іншого правопорушення, крім того, про яке відомо суду в рамках даної адміністративної справи та прийняття рішень про закриття кримінального провадження з будь-яких підстав суд зазначає наступне.

Положення статті 89 Кримінального Кодексу України визначають коло осіб, які визнаються такими, що не мають судимості внаслідок її погашення та визначає строки, за спливом яких, при певних умовах особа вважається такою, що не має судимості. Максимальний такий строк за цією статтею КК України дорівнює 8 років. Так як, відповідно до документів, наявних у матеріалах справи, правопорушення було свкоєне позивачем у 2003 році, а, відповідно до довідки, 12.08.2003 року матеріали кримінальної справи були направлені до суду, то, у разі дійсної наявності судимості у позивача, станом на момент вирішення даної справи по суті, така судимість вже може вважатися погашеною, при цьому, як встановлено КПК України, окреме рішення щодо погашення судимості посадовими особами не приймається.

Відповідно до ст. 33. Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд зазначає, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, на підставі вищезазначених правових норм, враховуючи те, що державні органи, які мають належні докази щодо фактів притягнення позивача до кримінальної відповідальності або закриття кримінальної справи відносно нього, тимчасово не виконують свої функції, незважаючи на правомірність дій відповідача за цією адміністративною справою, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а права позивача, передбачені Конституцією України та діючим законодавством підлягають безумовному захисту та відновленню.

При цьому, враховуючи вимоги п.1 ч.2 чт.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає необхідним та достатнім способом захисту прав позивача обрати саме зобовязання відповідача внести інформацію до інформаційних обліків про те, що кримінальна справа № 50-17379, яка була порушена Шахтарським МРВ ГУМВС України в Донецькій області за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, закрита 08.08.2003 року, згідно постанови слідчого слідчого відділення Шахтарського МРВ УМВС України в Донецькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю складу злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17-20, 69-72, 86, 94, 158-164, 167, 254, 257 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області внести до інформаційного обліку МВС України інформацію стосовно кримінальної справи № 50-17379, порушеної Шахтарським МРВ ГУМВС України в Донецькій області за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості стосовно її закриття 18.08.2003 року, згідно постанови слідчого слідчого відділення Шахтарського МРВ УМВС України в Донецькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю складу злочину.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Козаченко А.В.