Справа № К/9991/35341/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/9991/35341/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим, виконавчого комітету Київської районної ради міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, третя особа - ОСОБА_5, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22 грудня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2006 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому, після уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим щодо неприйняття рішення стосовно спору між ним та ОСОБА_5 про порядок виховання їх малолітнього сина ОСОБА_6; зобов'язати виконавчий комітет Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим прийняти рішення з цього приводу з урахуванням думки дитини; встановити відсутність компетенції у виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим на делегування Раді опіки та піклування права приймати рішення в якості органу опіки та піклування; стягнути з виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим 5100 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що рішенням Опікунської ради при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 8 грудня 2005 року був визначений порядок його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю ОСОБА_5 Рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим з цього приводу не приймалося. 1 лютого 2006 року він разом зі своєю матір'ю ОСОБА_7 звернувся до Сімферопольського міського голови з письмовою заявою про зміну порядку участі у вихованні дитини, проте рішенням Опікунської ради при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 9 лютого 2006 року попереднє рішення від 8 грудня 2005 року було залишено без змін, при цьому рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим з цього питання також не приймалося. 29 червня 2006 року він знову звернувся до Сімферопольського міського голови з письмовою заявою про зміну порядку участі у вихованні дитини, і рішенням Опікунської ради при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2006 року його заяву було задоволено частково. На думку позивача, оскільки виконавчий комітет Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим є органом опіки та піклування, саме він повинен був приймати рішення за його заявами щодо участі у вихованні дитини, і не мав права делегувати ці повноваження Раді опіки та піклування, у зв'язку з чим, вважає свої права порушеними, вказує, що бездіяльність відповідача завдає йому сильні душевні хвилювання.

Постановою Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22 грудня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2011 року скасувати частково шляхом задоволення його позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_4 та третя особа по справі ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Опікунської ради при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 8 грудня 2005 року був визначений порядок участі позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6: двічі на місяць (2, 4 тиждень) з п'ятниці 16.00 години до суботи 19.00 години (батько забирає дитину з АДРЕСА_1 і привозить дитину). Дитина проводить у батька другу половину зимових канікул.

1 лютого 2006 року ОСОБА_4 та його мати, бабуся дитини, ОСОБА_7 звернулися до Сімферопольського міського голови із заявою, в якій повідомили, що визначеного часу для спілкування з дитиною ОСОБА_6 недостатньо для його повноцінного виховання, проведення додаткових занять та спільного відпочинку, у зв'язку з чим просили визначити порядок їх участі у вихованні дитини наступним чином: батько чи бабуся двічі на місяць (2, 4 тиждень) з п'ятниці 16.00 години до неділі 19.00 години (забирають дитину з АДРЕСА_1 і привозять дитину). Дитина проводить в них другу половину шкільних канікул. Просили розглянути це питання на засіданні виконавчого комітету.

9 лютого 2006 року Опікунською радою при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим було прийнято рішення про залишення попереднього рішення від 8 грудня 2005 року без змін.

Позивач 29 червня 2006 року знову звернувся до Сімферопольського міського голови із заявою про визначення порядку його участі у вихованні дитини: 1 та 3 тиждень місяця з 16.00 години п'ятниці до 19.00 години суботи; 2 та 4 тиждень з 16.00 години суботи до 19.00 години неділі; дитина проводить в нього другу половину кожних шкільних канікул.

Рішенням Опікунської ради при виконавчому комітеті Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2006 року були визначені дні спілкування батька з сином під час літніх канікул - один місяць за домовленістю з матір'ю. Під час осінніх та весняних канікул - додатково один день за домовленістю з матір'ю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 158 Сімейного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено питання вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно підпункту 4 пункту «б» частини 1 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Як встановлено судами, рішенням Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 29 жовтня 2002 року № 34 були розмежовані повноваження між виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим та міським головою, зокрема було визначено, що повноваження з вирішення питань опіки та піклування стосовно неповнолітніх покладені на Управління освіти Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим.

Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680, встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають дорадчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості (пункти 1.3, 1.4, 1.6 зазначених Правил).

Начальник Управління освіти Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим листом від 19 липня 2006 року повідомив позивача про те, що функції органу опіки та піклування на той час виконує вказане Управління, спір між батьками відносно участі у вихованні дитини розглядається на засіданнях Опікунської ради.

Рішенням Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим «Про визначення об'ємів та меж повноважень, що здійснюють районні у місті ради та їх виконавчі органи, і розмежування повноважень між виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами Сімферопольської міської ради та міським головою» від 24 листопада 2006 року № 123 було визначено, що повноваження по спорах з питань виховання дітей та прийнятим рішенням Опікунської ради здійснює Служба у справах дітей Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим.

Суди попередніх інстанцій вірно виходили з того, що виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим не була допущена протиправна бездіяльність стосовно звернень ОСОБА_4, оскільки на час його звернень функції органу опіки та піклування з питань виховання дітей виконувало спочатку Управління освіти Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим, а потім Служба у справах дітей Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим. Рішенням Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим від 19 березня 2009 року № 707 були внесені зміни до рішення міської ради від 24 листопада 2006 року № 123, згідно яких вирішення питання щодо участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо від неї, віднесено до компетенції виконавчих органів районних рад за місцем проживання дитини. На час розгляду даної справи судом функції органу опіки та піклування з питань участі батьків у вихованні дітей виконували виконавчі органи районних рад за місцем проживання дитини. ОСОБА_4 не звертався до виконавчого комітету Київської районної ради міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, на територій якої проживає дитина, для розв'язання зазначеного питання, і вимог саме до виконавчого комітету Київської районної ради міста Сімферополя Автономної Республіки Крим ним не заявлено. Крім того, суди, щодо вимог ОСОБА_4 про встановлення відсутності компетенції у виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим на делегування Раді опіки та піклування права приймати рішення в якості органу опіки та піклування, правильно зазначили, що саме виконавчий комітет Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим не приймав рішення щодо розмежування повноважень, віднесених до його компетенції, такі рішення приймалися Сімферопольською міською радою Автономної Республіки Крим в межах повноважень, передбачених частиною 3 статті 52 Закону № 280/97-ВР.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим, виконавчого комітету Київської районної ради міста Сімферополя Автономної Республіки Крим про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів і встановлених обставин справи.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22 грудня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим, виконавчого комітету Київської районної ради міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, третя особа - ОСОБА_5, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.