Справа № 808/1876/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року 12:11Справа № 808/1876/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кретова К.С.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Приватного малого виробничо комерційного підприємства «Ассоль»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання незаконним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015

ВСТАНОВИВ:

02.04.2015 Приватне мале виробничо комерційне підприємство «Ассоль» (далі позивач, ПМ ВКП «Ассоль») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015.

Ухвалою суду від 03.04.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1876/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 16.04.2015. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 28.04.2015.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 28.04.2015 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача щодо коригування митної вартості товарів є протиправним, оскільки ним були подані всі необхідні документи та пояснення для визначення митної вартості за першим методом (за ціною контракту), у звязку з чим просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях. Зазначає, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено: обраний позивачем метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що використані декларантом відомості не містять всіх даних для обраного методу визначення митної вартості згідно з ч.1 ст.55 Митного кодексу України та п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, та містять розбіжності. Під час аналізу додатково наданих на вимогу митного органу документів було встановлено, що надані документи містять пояснення деяких виявлених розбіжностей в первинно поданих документах проте не містять інформації, яка підтверджувала б числові значення складових митної вартості. Декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, а також декларант відмовився від надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість в повному обсязі. За результатами проведеної консультації узгоджено та прийнято рішення про визначення митної вартості за методом №2ґ (резервний). Вважає спірне рішення таким, що винесене у відповідності до вимог діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Каток» (Росія, Челябінська область, м.Челябінськ Постачальник)та ПМ ВКП «Ассоль» (Україна, Запорізька область, м.Василівка Покупець) укладено Контракт № 070-К від 07.07.2014 (далі Контракт) на поставку Гусениця в зборі. Кат.номер-КАТ-22-38-500. Кіл-ть-10шт. Встановлюється в ходовій частині трактора ТІ 70 Т10.

Для здійснення митного оформлення товару 26.02.2015 до митного контролю та митного оформлення ПМ ВКП «Ассоль» засобами електронного зв'язку було надіслано митну декларацію на товар: Гусениця в зборі. Кат.номер-КАТ-22-38-500. Кіл-ть-10шт. Встановлюється в ходовій частині трактора Т170 Т10. Призначена для пересування трактора по грунту. Гусениця складається з лівої і правої ланки, втулок, пальців, башмаків. Ланки з'єднуються між собою в ланцюг шарнірно за допомогою втулок і пальців і утворюють у результаті зборки гусеничну полотнину на яку кріпиться башмак. ЛАНЦЮГ. Кат. номер-КАТ-22- 38-000. Кіл-ть-4 шт. Складальна деталь гусениці трактора Т170, Т10. Призначена для пересування трактора по ґрунту. Ланцюг складається з лівої і правої ланки, втулок, пальців. Ланки з'єднуються між собою в ланцюг шарнірно за допомогою втулок і пальців та утворюють у результаті зборки гусеничну полотнину.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару відповідачем встановлено: метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не містять всіх даних для обраного методу визначення митної вартості, та містять наступні розбіжності. А саме: у товаротранспортному документі від 12.02.2015 № 0682422, який по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення, відсутні умови поставки товару; у заявці на перевезення від 04.02.2015 №04.02/15 вказана вага вантажу 20 500 тон, тоді як згідно товаросупровідних документів вага складає 19 580 тон.

У зв'язку з цим декларанту було висунуто вимогу щодо надання (за наявності) наступних додаткових документів (згідно з п.3 ст.53 Митного кодексу України): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

04.03.2015 декларантом були надані додаткові документи, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: товарна накладна щодо відпущення товарів від 12.02.2015 №25 від відправника ТОВ «Каток», РФ; висновок Запорізької ТПП від 02.03.2015 № ОИ- 81; комерційна пропозиція від виробника ТОВ «Завод тракторних деталей» від 14.11.2014 б/н; комерційна пропозиція від відправника ТОВ «Каток» від 12.01.2015 б/н; повідомлення ПМ ВКП «Ассоль» від 03.03.15 № ВЕД-521.

За результатами розгляду додаткових документів позивача митним постом «Дніпрорудний» Запорізької митниці 04.03.2015 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015. Застосовано другорядний метод №2ґ (резервний), згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) з розрахунку 1,45 дол./кг. Джерело - МД 112020000/2015/123 від 22.01.2015, оформлена за цим контрактом.

Товар оформлено у митному відношенні 05.03.2015 за МД №112020000/2015/000421 з наданням гарантій сплати митних платежів у вигляді грошової застави згідно статті 55 Митного кодексу України (гарантійний термін 03/06/15).

Під час дії гарантійних зобов'язань документи декларантом не наддавались.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст.51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обовязок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як встановлено з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з МД позивачем був наданий пакет документів, зазначений вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що надані до митного оформлення товарів документи містять розбіжності, у звязку з чим була предявлена письмова вимога щодо необхідності надання додаткових документів.

Так, на підтвердження митної вартості товару було запропоновано позивачу надати додаткові документи.

04.03.2015 декларантом були надані додаткові документи, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: товарна накладна щодо відпущення товарів від 12.02.2015 №25 від відправника ТОВ «Каток», РФ; висновок Запорізької ТПП від 02.03.2015 № ОИ- 81; комерційна пропозиція від виробника ТОВ «Завод тракторних деталей» від 14.11.2014 б/н; комерційна пропозиція від відправника ТОВ «Каток» від 12.01.2015 б/н; повідомлення ПМ ВКП «Ассоль» від 03.03.15 № ВЕД-521.

Запорізькою митнице було запропоновано позивачу надати: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

ПМ ВКП «Ассоль» було надано лист №154Є від 20.11.2014 ТОВ «Каток» наступного змісту: «договори укладені з іншими суб'єктами господарювання, а також документація супроводжуюча господарські операції за даними договорами є комерційною таємницею, тому надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, надати неможливо з об'єктивних причин.

Лист надавався разом з митною декларацією.

Також, Запорізькою митницею було запропоновано надати рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Згідно листа №1543 від 20.11.2014 ТОВ «Каток» також, було надано відповідь, що договори укладені з іншими суб'єктами господарювання, а також документація супроводжуюча господарські операції за даними договорами являється комерційною таємницею, тому рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) надати неможливо з об'єктивних причин. Лист надавався разом з митною декларацією. Також зазначено, що ПМ ВКП «Ассоль» не здійснювало розрахунки на користь третіх осіб.

Запорізькою митницею було запропоновано надати виписку з бухгалтерської документації. Позивачем було надано відповідь, що виписка з бухгалтерської документації, а саме: товарна накладна №25 від 12.02.2015, що підтверджують факт відвантаження продукції за цінами вказаними у специфікаціях до контракту.

Щодо витребуваних митницею каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, позивачем було надано наступні пояснення: лист ТОВ «Завод тракторних деталей» № б/н від 29.09.2014 (в якому вказано, що прайс-листи не передбачені заводом-виробником); лист ТОВ «Завод тракторних деталей» № б/н від 27.11.2014 (продукція відвантажується на експорт через ТОВ «Каток»); комерційна пропозиція ТОВ «Завод тракторних деталей» б/н від 14.11.2014; комерційна пропозиція ТОВ «Каток» б/н від 12.01.2015; згідно вищевказаних листів заводів-виробників товару було надано комерційну пропозицію. Інші документи ТОВ «Завод тракторних деталей» - не надавалися.

Щодо вимоги митниці надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, позивачем було надано висновок торгово-промислової палати №ОИ-81 від 02.03.2015. та зазначено, що товар ввезений підприємством не є об'єктом біржових торгів.

Щодо виявлених розбіжностей позивач надав пояснення, що всі суттєві умови, які необхідні для укладання та дії договорів перевезення зазначені в договорах перевезення та відповідних міжнародних накладних. В заявці на перевезення замовник вказує завжди максимальну вагу на перевезення. Фактична вага, що була відвантажена, є меншою від максимальної. Тобто перевантаження транспорту перевізника вантажем замовника не відбулося. Підприємством було задекларовано вагу саме 19580тон, а не максимальну вагу в 20500тон. Тобто розбіжностей в даному випадку немає.

Отже, суд вважає, що декларантом були надані на всі пункти вимоги про надання додаткових документів пояснення та додаткові документи.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.7 ст.54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично."

В прийнятому відповідачем спірному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено висновок відповідача, що декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість товару.

Проте, митним органом не зазначено які ж саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними, адже на кожний пункт запиту додаткових документів відповідні документи були надані.

Судом встановлено, що позивачем надано всі документи, які дозволяють визначити митну вартість за основним (першим) методом без суперечностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості продукції.

Посадові особи Запорізької митниці не обґрунтували того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За змістом ст.57 Митного кодексу України, якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 62, або обчислена відповідно до вимог статті 63 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Крім того, при визначені митної вартості за другорядним методом Запорізька иитниця не обґрунтувала із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, заявленої позивачем. Ненадання ж декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного суду України від 11.09.2012 року (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а у випадку обєктивної неможливості та відсутності цих документів письмові пояснення причин їх ненадання.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості.

З дій відповідача та прийнятого рішення не встановлено наявність потреби витребування у позивача даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, наявність виникнення у нього обєктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства. При митному оформленні товару позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, у звязку з чим рішення Запорізької митниці ДФС; М/п «Дніпрорудний» про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015 прийняте необґрунтовано, всупереч вимог діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного малого виробничо комерційного підприємства «Ассоль» до Запорізької митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС; М/п «Дніпрорудний» про коригування митної вартості товарів №112020000/2015/000005/2 від 04.03.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного малого виробничо комерційного підприємства «Ассоль» (вул.Чекістів, буд.43, м.Василівка, Запорізька область, 71600, ) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий