Справа № 826/16648/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/26872/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Зайця В.С.
Калашнікової О.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖенСан» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі №826/16648/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖенСан» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, третя особа - головний державний інспектор відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Полуніна Тетяна Петрівна про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖенСан» (далі - ТОВ «ЖенСан») звернулось з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, третя особа - головний державний інспектор відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Полуніна Тетяна Петрівна, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.07.2013 року та постанову про накладення штрафу від 06.08.2013 року №323/13.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖенСан» звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що головним державним інспектором відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Полуніною Т.П. на підставі звернення члена громадської організації «Кияни об'єднуємось» було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «ЖенСан».

За підсумками проведеної перевірки, відповідачем складено акт від 23.07.2013 року, яким встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 18.11.2004 №826/2236, згідно з договором оренди від 08.09.2005 року земельну ділянку між проспектом Броварським та вулицею Кіото у Деснянському районі м. Києва надано в оренду ТОВ «ЖенСан» терміном на 25 років для будівництва, експлуатації і обслуговування багатофункціонального торговельного центру з багатоповерховим паркінгом та реконструкція площі біля станції метро «Лісова». Перевіркою встановлено, що частина вказаної земельної ділянки огороджена будівельним парканом без реєстрації повідомлення про підготовчі роботи, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

23.07.2013 року відповідачем винесено припис, яким від позивача вимагалось усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництва до 23.08.2013 року. Також, складено протокол про вказане правопорушення від 23.07.2013 року, яким повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду контролюючим органом справи.

06.08.2013 року заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Алєксєєнко І.О. винесено постанову №323/13, якою ТОВ «ЖенСан» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 5735 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано висновки контролюючого органу в акті перевірки щодо порушення порядку проведення підготовчих робіт. Крім того, суд відмовив у задоволенні вимоги позивача в частині визнання незаконним припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з тих підстав, що такий припис не породжує для суб'єкта містобудування правових наслідків, а тому не може порушувати прав позивача.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині правомірності дій відповідача щодо застосування до ТОВ «ЖенСан» штрафу за правопорушення, яке проявилось у виконанні підготовчих робіт без повідомлення про початок їх виконання. При цьому, зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно того, що припис відповідача не породжує жодних правових наслідків для позивача. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначив, що припис є обов'язковим для виконання особами, щодо яких виявлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а невиконання його вимог тягне за собою відповідальність, передбачену частиною 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та вважає його обґрунтованим, враховуючи наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Пунктом 1 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Згідно з пунктом 11 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Зазначене кореспондується з частиною 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У даній справі спірним є питання щодо факту виконання підготовчих робіт ТОВ «ЖенСан» без реєстрації повідомлення про підготовчі роботи.

Згідно акту від 23.07.2013 року, земельна ділянка площі біля транспортної автобусної розв'язки поруч станції метро «Лісова» та у парку ім. Кіото у Деснянському районі м. Києва огороджена будівельним парканом. З огляду на те, що позивачем не повідомлено територіальний орган Держархбудінспекції про початок виконання підготовчих робіт, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції відповідачем не вірно кваліфіковано виявлене правопорушення щодо нездійснення повідомлення про початок виконання підготовчих робіт - за нормою, яка регулює відносини, пов'язані з умовами набуття права на виконання будівельних робіт, а саме пункт 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Умови виконання підготовчих робіт передбачені частиною 1 статті 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якої, після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Порядок виконання підготовчих робіт визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466.

Підготовчі роботи - це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень (абзац 2 пункту 1 Порядку №466).

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Держархбудінспекції або її територіальному органу повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, або отримання зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт.

З наведеного вище визначення підготовчих робіт вбачається, що влаштування огородження будівельного майданчика є етапом підготовки до будівництва.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що визначальним є саме призначення вказаної огорожі, яке, з урахуванням мети відведення позивачу земельної ділянки, є не інакшим, ніж виконання технологічних функцій із забезпечення подальшого виконання будівельних робіт. Вказані обставини, також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, фотознімком стенда, на якому міститься інформація про те, що біля станції метро «Лісова» проводиться будівництво багатоповерхового торгівельного комплексу із зображеннями майбутньої побудови.

Посилання скаржника на те, що влаштована тимчасова огорожа встановлена на підставі дозволу (ордеру) №09030016 від 03.08.2009 року та контрольної картки №09030016-дс як на підставу помилковості виявлення відповідачем порушення є необґрунтованими, оскільки виконання позивачем вимог Правил благоустрою міста Києва не позбавляє його обов'язку дотримуватись вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, приписів статті 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за виконання підготовчих робіт без повідомлення про початок їх виконання - у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про правомірність застосованого відповідачем до ТОВ «ЖенСан» штрафу за правопорушення, яке проявилось у виконанні підготовчих робіт без повідомлення про початок їх виконання.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що припис Інспекції про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил породжує для позивача правові наслідки, оскільки в силу частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за його невиконання передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖенСан» відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: