Справа № 814/1551/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06.07.2015 р. № 814/1551/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В., за участю секретаря судового засідання Зощак В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", пр. Жовтневий, 471,Миколаїв,54051

доМиколаївської митниці Державної фіскальної служби України, в.Московська, 57-А,Миколаїв,54017

провизнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (далі також - позивач, Товариство) звернулось із адміністративним позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ОСОБА_1), в якому просить суд визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №504000006/2015/000003/1 від 12.03.2015 , а також визнати нечинною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2015/00026 від 12.03.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_1 безпідставно відмовила Товариству у митному оформленні товару, невмотивовано визначивши іншу митну вартість товарів, ніж та, що була задекларована суб'єктом господарювання.

Миколаївська митниця Державної фіскальної служби України позов не визнала, в запереченнях зазначивши, що надані позивачем для митного оформлення документи були розцінені нею як такі, що не містять всіх даних, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, що слугувало підставою для визначення митної вартості товарів за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і можливість його задоволення, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 01.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" і ВАТ "Єдина торгова компанія" (м. Стерлітамак, Республіка Башкортостан, Російська Федерація) укладено контракт №RF/RD/79-13/11-M (далі - Контракт), за умовами якого з урахуванням Додатку № 24 (Специфікації № 24) від 21.01.2015, Продавцем здійснювалась поставка товару - натрій їдкий (гідроксит натрію) в обсязі 7500,00т. за ціною 270,00 доларів США за тонну на загальну суму 2 025 000,00 доларів США. При цьому вартість тони товару розраховувалась за формулою: FOB MED Low мінус 40 доларів США, де FOB MED Low - середня котировка FOB MED Low, яка публікується агентством ICIS, розрахована на основі ICIS prising Caustic Soda (Europe Mediterranean) weekly report за попередні періоду відвантаження 2 місяці, з 21 числа першого місяця і по 20 число другого місяця. Розрахована за такою формулою ціна вказується у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Контракту.

12.03.2015 позивач подав до ОСОБА_1 електрону митну декларацію №504010000/2015/000642 (далі - МД), в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за ціною Контракту, тобто за основним методом, передбаченим ст. 57 ч. 1 п. 1 МК України.

На підтвердження митної вартості товару Товариством надано: контракт №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.2013, Специфікація № 25 від 24.02.2015, інвойс № SK-17 від 03.03.2015, накладні СМГС, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю (штампи), сертифікат походження товару RUUA НОМЕР_1 від 03.03.2015, паспорта якості.

Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, у зв'язку із чим витребував у Товариства додаткові документи, а саме: бухгалтерську інформацію щодо оплати складових митної вартості, зокрема страхування товару; договір із третіми особами, пов'язаний із Контрактом; копію митної декларації країни відправлення.

На виконання зазначеної вимоги Позивачем ОСОБА_1 згідно листів від 12.03.2015 № 97/101-10 та № 98/1/101-10 вдруге надано до Митного органу запитувані документи: біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS pricing за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов Контракту та Специфікації № 25, датовані 23.01.2015, 30.01.2015, 06.02.2015, 13.02.2015, 20.02.2015.

Згідно з інформацією біржових котирувань, ціна на товар за Специфікацією №25 склала 270,00 доларів США, розрахована як різниця між середньою котировкою та 40 доларами США.

Щодо надання платіжних документів повідомлено, що оплата за даний товар буде здійснена після його митного оформлення у відповідності з постановою НБУ від 23.02.2015 № 124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій». Платіж здійснено 23.03.2015 згідно з платіжним дорученням № 1356.

Крім того, Товариство повідомило ОСОБА_1 про те, що товар - сода каустична, що є предметом Контракту, не страхувався; інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з Контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається - не укладалось, в зв'язку з чим зазначені документи не можуть бути надані.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, 12.03.2015 ОСОБА_1 прийняла рішення №504000006/2015/000003/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (гідроксиду натрію за ціною 518,40 доларів США за тонну. Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, а саме за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, який постачався (невідомо ким і кому та на яких умовах) згідно з митною декларацією від 25.02.2015 №112050000/2015/2702.

В рішенні про коригування заявленої Товариством митної вартості товарів зазначено, що «метод за цiною договору (контракту) щодо товарiв, якi iмпортуються (вартiсть операції) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару), декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею документи. У зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується».

Суб'єкту господарювання було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови №504010000/2015/00016 від 12.03.2015.

У зв'язку із потребою використання товару у виробництві, позивач 12.03.2015 подав до ОСОБА_1 нову митну декларацію №504010000/2015/000419, у якій ціна ввезеного Позивачем товару визначена відповідно до прийнятого ОСОБА_1 рішення про визначення митної вартості №504000006/2015/000003/1. Товариством сплачено усі обов'язкові платежі, здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Відповідно до ст. 53 ч. 1 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в частині 2 цієї статті.

Як визначено ст. 53 ч. 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що законодавець встановив загальний перелік документів, які можуть витребовуватись митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості товару. В той же час, її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребовувати всі перелічені документи - які саме документи витребовувати, митний орган повинен вирішувати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик декларуємого товару, а тому митний орган не може посилатись на порушення цієї норми, у зв'язку із тим, що декларант не надає всіх передбачених наведеною нормою документів, так як деяких документів декларант може і не мати.

Відповідно до ст. 54 ч. 6 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Ненадання позивачем на запит ОСОБА_1 документів, які стосуються страхування і договорів із третіми особами, пояснюється об'єктивними причинами, які не залежать від позивача - страхування товару не здійснювалось, а договір із третьою особою, під яким відповідач розуміє договір ВАТ "Єдина торгова компанія" із виробником товару, у позивача не може бути в наявності.

Оцінюючи документи, надані Товариством ОСОБА_1, суд дійшов висновку про те, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які дозволяли їй перевірити числові складові митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем.

Так, у МД вказано кількість товару, що декларується. Ці дані співпадають із обсягом товару, визначеному в інвойсі. Надані позивачем котировки FOB MED ICIS prising Caustic Soda (Europe) визначають ціну соди каустичної на рівні заявленої декларантом вартості.

Посилання відповідача на те, що надання знижки у 40 доларів США не передбачено умовами Контракту і надання такої знижки не притаманно ринку оцінюваних товарів, а крім того, позивач не довів її обґрунтованості, випливають з невірного тлумачення умов Контракту. Так, згідно п. 2.3. Контракту, вартість тони товару розраховувалась за формулою: FOB MED Low мінус 40 доларів США, тобто останній показник - 40 доларів США є складовою частиною формули розрахунку вартості, а тому її неможливо розглядати в якості знижки. Крім того, така формула з показником мінус 40 доларів США прямо передбачена вищенаведеним пунктом Контракту і є результатом вільного волевиявлення сторін, а тому позивач і не повинен доводити обґрунтованість такої ціни.

Згідно інформації від АТ ЕТК, отриманої на запит позивача, продажна ціна товару (соди), що реалізовувалась АТ ЕТК в Турцію, Грецію, Ізраїль в січні-травні 2015 року складала від 260 доларів США до 290 доларів США за тону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач вірно застосував основний метод розрахунку митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 57 ч. 1-3 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Оскільки відповідач мав можливість визначити митну вартість товарів за основним методом і позивач надав йому всі необхідні для цього документи, відмова у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу носять протиправний характер.

Однією з вимог позивача є визнання нечинною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення, але як зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20 травня 2013 р. № 7, суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Частина 2 ст.162 КАС України надає суду право прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Використовуючи таке право, суд вважає за необхідне визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, відповідач при прийнятті оспорюваних рішень діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України №504000006/2015/000003/1 від 12.03.2015 про коригування митної вартості товарів.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2015/00026 від 12.03.2015.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 414 гривен 12 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В.Желєзний