Справа № 826/7332/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м. Київ № 826/7332/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Торгово-промислової палата України в особі віце-президента

Гавриленка Миколи Дмитровича (далі - позивач)

до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач 1),

Начальника управління нагляду за додержанням законів органами

Служби безпеки України, Державної митної служби України та

Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури

України ОСОБА_1 (далі - відповідач 2)

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

- визнати протиправними дії начальника управління нагляду за додержання законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 щодо направлення його скарг до прокуратури міста Києва;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу позивача від 21.04.2015 та вжити відповідних заходів в межах компетенції.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його представник адвокат Ципін Д.Л. звернувся зі скаргами від 17.03.2015 та 02.04.2015 відповідно до Генеральної прокуратури України та до Генерального прокурора України з питань неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, притягнення працівників Генеральної прокуратури України до відповідальності у зв'язку з протиправними діями під час досудового слідства в кримінальній справі. Однак, всупереч вимогам Закону України "Про звернення громадян" згадані скарги не розглядалися безпосередньо Генеральною прокуратурою України, а необґрунтовано направлялися для розгляду до прокуратури міста Києва.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів щодо позову заперечив, стверджуючи про його необґрунтованість, просив відмовити в задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши докази, що містяться у справі, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2015 та 02.04.2015 представник позивача адвокат Ципін Д.Л. звернувся відповідно до Генеральної прокуратури України та до Генерального прокурора України зі скаргами про неналежне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000516, підслідність якого Генеральною прокуратурою України визначено з порушенням Кримінального процесуального кодексу України, у зв'язку з чим просив притягнути до відповідальності працівників Генеральної прокуратури України.

Листом від 18.03.2015 № 19-р Генеральна прокуратура України в особі прокурора управління організації прийому громадян та розгляду звернень направила скаргу від 17.03.2015 до прокуратури міста Києва для розгляду за належністю, про що водночас повідомила адвоката Ципіна Д.Л.

Листом від 10.04.2015 № 04/7/3-4225-18 Генеральна прокуратура України в особі Заступника начальника Головного управління - начальника управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 скаргу від 02.04.2015 направила до прокуратури міста Києва для розгляду за належністю, про що також повідомила адвоката Ципіна Д.Л.

Не погоджуючись з діями ОСОБА_1 щодо направлення скарги від 02.04.2015 до прокуратури міста Києва, представник позивача адвокат Ципін Д.Л. звернувся до Генерального прокурора України зі скаргою від 21.04.2015, в якій просив:

- перевірити викладені у скарзі факти та вжити в рамках компетенції відповідні заходи поновлення законності і поновлення порушених прав громадян;

- притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за допущення службової недбалості;

- повторно розглянути скаргу адвоката Ципіна Д.Л. від 02.04.2015 та вжити відповідних заходів щодо поновлення законності і порушених прав.

Згідно з доводами позивача заступник начальника Головного управління - начальник управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 не повинен був направляти скаргу від 02.04.2015 до прокуратури міста Києва, оскільки її розгляд мав здійснюватися безпосередньо Генеральною прокуратурою України.

При цьому відповідачем зауважено, що Прокуратура м. Києва не наділена повноваженнями розгляду скарг на дій працівників Генеральної прокуратури України та, зокрема, приймати відповідні рішення за результатами розгляду таких скарг, а тому, як стверджує представник позивача, відповідачем ОСОБА_1 безпідставно та незаконно здійснено перенаправлення скарги позивача до прокуратури м. Києва, чим допущено службову недбалість.

Так, за переконанням представника позивача, направлення даної скарги до прокуратури міста Києва суперечить приписам статті 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо належного розгляду звернення тим органом, якому воно адресоване, що як наслідок призвело до порушення права позивача на об'єктивний і неупереджений розгляд його звернення.

Листом від 19.05.2015 р. №04/4/3-4225-14 Генеральна прокуратура України в особі заступника начальника Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України Приза А. повідомила адвоката Ципіна Д.Л. про правомірність визначення Генеральною прокуратурою України відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України підслідності кримінального провадження № 000516, з якою не погоджується позивач, а також про повноваження прокуратури міста Києва щодо нагляду за додержанням законів при проведенні досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, а також те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством, адвоката Ципіна Д.Л. повідомлено про обґрунтоване направлення його скарги від 02.04.2015 до прокуратури міста Києва для організації розгляду. Відтак, як зазначено у листі, порушень з боку працівників Генеральної прокуратури України під час розгляду цього звернення не виявлено.

Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначений статтями 303, 314-316 Кримінального процесуального кодексу України .

Статтею 12 цього Закону визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом генерального прокурора України від 27.12.2014 № 9гн «Про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України» також визначено, що її дія не поширюється на порядок розгляду в органах прокуратури заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з пунктом 4 наказу Генерального прокурора України від 26.12.2011 № 1гн діяльність органів прокуратури організовано за територіальним і функціональними (галузевими) принципами. Зокрема, прокурору міста Києва доручено безпосередньо здійснювати нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно- розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство.

Оскільки, як встановлено судом, працівники Генеральної прокуратури України не проводять досудового слідства і не здійснюють процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000516, то заступником начальника Головного управління - начальником управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 правомірно скеровано скаргу представника позивача адвоката Ципіна Д.Л. від 02.04.2015 до прокуратури міста Києва, яка здійснює процесуальне керівництво в зазначеному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладені обставини, суд вважає обґрунтованими в цій частині викладені в листі 19.05.2015 № 04/4/3-4225-14 доводи Генеральної прокуратури України.

Разом з тим, як убачається, у скарзі від 02.04.2015 р. позивач просив, окрім здійснення перевірки викладених у скарзі фактів та вжиття в рамках компетенції відповідних заходів задля поновлення законності і поновлення порушених прав громадян, повторного розгляду скарги адвоката Ципіна Д.Л. від 02.04.2015 р., також притягнути до відповідальності заступника начальника Головного управління - начальника управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 за допущення службової недбалості.

Однак, зі змісту листа від 19.05.2015 № 04/4/3-4225-14, фактичного надання відповіді Генеральною прокуратурою України позивачу стосовно притягнення до відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено, що в свою чергу свідчить про розгляд звернення позивача від 21.04.2015 р. не у повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобов"язання відповідача повторно розглянути звернення позивача від 02.04.2015 р. в частині питання притягнення до відповідальності заступника начальника Головного управління - начальника управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 за допущення службової недбалості та вжити необхідні заходи в межах компетенції, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Торгово-промислової палата України в особі віце-президента Гавриленка Миколи Дмитровича задовольнити частково.

2. Зобов"язати Генеральну прокуратуру України повторно розглянути скаргу позивача від 02.04.2015 р. в частині питання притягнення до відповідальності заступника начальника Головного управління - начальника управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 за допущення службової недбалості.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Присудити на користь Торгово-промислової палата України в особі віце-президента Гавриленка Миколи Дмитровича з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І.Добрянська