Справа № 2а-9445/10/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2010-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

29 червня 2010 року№ 2а-9445/10/2670
Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кротюк О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Центральної виборчої комісії

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню позивачеві, оскільки справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить суд визнати такою, що не відповідає акту вищої юридичної сили Закону України «Про вибори народних депутатів України», - та визнати нечинною з моменту прийняття постанову Центральної виборчої комісії від 16 березня 2006 року № 966 в частині підпункту 4 пункту 7 розділу І Роз'яснення щодо складання протоколу дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці, затвердженого цією постановою.

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що при зверненні до Окружного адміністративного суду міста Києва позивач керувався саме статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява не підсудна цьому адміністративному суду. Вказаний висновок ґрунтується на наступному.

Так, Законом України «Про Центральну виборчу комісію»від 30 червня 2004 року N 1932-IV, що відповідно до Конституції України визначає порядок утворення, правовий статус, основні засади організації діяльності Центральної виборчої комісії, встановлено, що Комісія здійснює консультативно-методичне забезпечення діяльності виборчих комісій та комісій з референдумів, приймає обов'язкові для використання в роботі виборчих комісій та комісій з референдумів роз'яснення і рекомендації з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми (п. 5 ч. 1 статті 17 Закону).

Отже, суд зауважує на безпідставності предявлення позову в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України з предметом про оскарження нормативно-правового акта, оскільки постанова Центральної виборчої комісії від 16 березня 2006 року № 966 «Про Роз'яснення щодо складання протоколу дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці»не є нормативно-правовим актом, так як відповідач не наділений повноваженням на ухвалення саме нормативно-правового акта. Адже, Центральну виборчу комісію уповноважено лише на консультативно-методичне забезпечення діяльності виборчих комісій та прийняття обов'язковим для використання в роботі виборчих комісій роз'яснення і рекомендації з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми.

З огляду на те, що нормативно-правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий або затверджений уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права в порядку Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади»від 3 жовтня 1992 року N 493/92 та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. N 731, а також те, що останні видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації, у суду відсутні підстави для розгляду заявленого позову в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на встановлене вище, суд вважає необхідним керуватися частиною третьою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції що діє на день прийняття до розгляду позовних матеріалів), якою встановлено, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Вищого адміністративного суду України. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду.

З огляду на те, що оскаржуване рішення не порушує питання щодо встановлення відповідачем результатів виборів чи всеукраїнського референдуму, судом встановлено, що заява не підсудні цьому адміністративному суду, оскільки вказане рішення оскаржується до Київського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу негайно.

Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.В.Кротюк