Справа № 761/12586/15-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/267/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Київській області, 3-я особа: Інспектор ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець Володимир Сергійович про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, просив визнати дії інспектора ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець Володимира Сергійовича протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець Володимира Сергійовича від 24 квітня 2015 року серії ПС2 №198665 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП; визнати протиправним та скасувати протокол від 24 квітня 2015 року серії АП1 №090215 у справі про адміністративне правопорушення; закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24 квітня 2015 року інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. винесена постанова серії ПС2 №198665 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн.

Вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

До судового засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача, 3-я особа до судового засідання не з'явилися, сповіщені належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2015 року відносно позивача інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Згідно вказаного протоколу позивач 24 квітня 2015 року о 18.44 год., керуючи автомобілем Renault Sandero НОМЕР_1, рухався на 75 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ зі швидкістю 114 км/год., а отже, перевищив встановлену швидкість руху на 24 км/год., чим допустив порушення п.12.6 Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалася приладом «Трукам» №000758.

Того ж дня, 24 квітня 2015 року інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до п.2 даної постанови зазначено, що на підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання даної постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачем були надані пояснення, згідно яких він не згоден із тим, що ним було порушено правила дорожнього руху України.

У постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затвердженої Наказом МВС 13.11.2006 № 1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

У постанові про адміністративне правопорушення відсутні докази належності виміряної швидкості саме автомобіля позивача. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме автомобіля позивача неможливо, оскільки ОСОБА_1 зазначає на те, що поряд з його автомобілем рухалися і інші транспортні засоби, швидкість яких міг зафіксувати вимірювальний прилад «Трукам». Доказів щодо зворотного суду не надано.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. порушені вимоги наведеної норми, а також порушено положення ст. 280 КУпАП України. Так, інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. будь-яких доказів вини позивача в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення не наведено.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП України, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові прийнятій інспектором ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець В.С. не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною третьою ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до частини третьої коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів про правомірність прийняття рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення суду не надав.

Разом з тим, позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним протоколу від 24 квітня 2015 року серії АП1 №090215, складеного відносно позивача за порушення вимог Правил дорожнього руху, то суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивача, не є нормативно-правовим актом чи акт ом індивідуальної дії, він не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині позбавлені юридичного обґрунтування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.159,160, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець Володимира Сергійовича протиправними.

Постанову інспектора ДПС 5-го взводу роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Петровець Володимира Сергійовича від 24 квітня 2015 року серії ПС2 №198665 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: