Справа № 305/200/15-а,2-а/305/12/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. Справа № 876/3565/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

за участю секретаря Корнієнко О. А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року по справі № 305/200/15-а, 2-а/305/12/15 за позовом ОСОБА_2 до Рахівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області за участю третьої особи Центру з надання адміністративних послуг Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Рахівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, яким просить визнати відмову відповідача видати позивачу паспорт громадянина України українською мовою на всіх сторінках паспорта, протиправною, зобовязати відповідача видати позивачу паспорт громадянина України, оформлений у відповідності з нормами чинного Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Також просить зобовязати відповідача видати позивачу паспорт українською мовою на всіх сторінках.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції № та № від 25 грудня 2014 року.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відмовляючи в задоволенні заяви позивача, відповідач діяв у відповідності до та на виконання норм законодавства України.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач явку свого представника не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи 30 жовтня 1995 року позивачу видано паспорт громадянина України серії ВО №051461, виконаний українською та російською мовами.

28 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив видати йому паспорт громадянина України заповнений українською мовою.

6 січня 2015 року відповідач відмовив позивачу в задоволенні вказаної заяви.

Статтею 5 Закону України Про громадянство України №2235-ІІІ від 18 січня 2001 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України. Зразок та порядок видачі паспорта громадянина України визначається положенням про паспорт громадянина України, яке затверджується Верховною Радою України.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (надалі - Положення № 2503-ХІІ) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з пунктом 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Положення № 2503-ХП передбачено, що обмін паспорта проводиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що заява позивача від 28 листопада 2014 року не містить прохання заявника про обмін паспорта у звязку із пошкодженням та непридатністю його до використання. Зазначена заява містила лише прохання видати заявнику паспорт, оформлений відповідно до норм Закону України Про засади державної мовної політики та Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус.

Однак, дослідивши зміст зазначеної вище заяви та відповіді ГУ ДМСУ у Львівській області, викладеної в листі від 6 січня 2015 року №3376, колегія суддів зазначає, що підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України послужило не нечіткість сформульованого звернення, а положення наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року № 320 Про порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 липня 2014 року за № 1089/21401 (надалі - Порядок № 320). Саме у відмові з цих підстав позивач вбачає порушення своїх прав.

Відповідно до підпункту 2.2.2 Порядку №320, який розроблений, зокрема, відповідно до Положення по паспорт громадянина України №2503-ХІІ, на другій сторінці паспорта громадянина України у перші три рядки вносяться дані в називному відмінку про прізвище, ім'я та по - батькові громадянина російською мовою, у четвертий та п'ятий рядки - дані про дату та місце народження російською мовою, у шостому рядку зазначається стать особи українською та російською мовами, у рядках ким виданий паспорт записи про орган, що видав паспорт, робляться українською та російською мовами.

Водночас, пунктом 4 Положення № 2503-ХП встановлено, що мови паспорта визначаються частиною першою статті 13 Закону України Про засади державної мовної політики №5029-VI від 3 липня 2012 року (зі змінами та доповненнями). Так, відповідно до статті 13 зазначеного закону паспорт громадянина України або документ, що його заміняє, і відомості про його власника, що вносяться до нього, виконуються державною мовою і поруч, за вибором громадянина, однією з регіональних мов або мов меншин України.

Державною мовою відповідно до частини 1 статті 10 Конституції України є українська мова.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, зроблений на підставі аналізу норм зазначених вище законодавчих актів, що відомості у паспорті громадянина України виконуються українською мовою обовязково, а іншою мовою за вибором власника паспорта.

Окрім вказаного, пунктом 3 розділу X Закону України Про засади державної мовної політики встановлено, що до приведення у відповідність із цим Законом чинні нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що з метою гарантування дотримання і захисту прав позивача у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень позовні вимоги позивача необхідно задоволити.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на можливість задоволення заяви позивача в майбутньому у відповідності до нових правил видачі паспортів громадянина України є беззмістовним, оскільки предметом розгляду справи є відновлення прав позивача, які були порушені неправомірною відмовою відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року по справі № 305/200/15-а, 2-а/305/12/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено 28 червня 2015 року