Справа № П/811/600/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/600/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 року

справа № П/811/600/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року по справі №П/811/600/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограддорсервіс" до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограддорсервіс" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року

адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції, за наслідками яких підприємством визначено податкові зобов’язання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Кіровограддорсервіс" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що

враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ "Відекс" за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, за результатами якої складено Акт від 27.11.2014р. №15/11-23-22-02/33520253.

В Акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 9038 грн. в тому числі:- за липень 2014 року на суму ПДВ - 9038 грн.

Такі висновки податкової служби ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "Кіровограддорсервіс" у перевіреному періоді мало господарські взаємовідносини з ТОВ "Відекс".

Вказані господарські взаємовідносини ОДПІ вважає нереальними, такими, що не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють ТОВ "Кіровограддорсервіс" права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій ОДПІ зроблено з огляду на акт перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 01.09.2014 року №2659/26-55-22-08/39080345 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Відекс" щодо підтвердження господарських відносин платником податків за період з 01.06.2014 по 31.07.2014 року», який надійшов на адресу Кіровоградської ОДПІ під час проведення перевірки. В ході аналізу податкової звітності, поданої ТОВ "Відекс" до податкового органу та у зв’язку з не поданням балансу підприємства ДПІ встановлено відсутність інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Згідно податкової звітності інформація про загальну чисельність працюючих на ТОВ "Відекс" відсутня. Фактично у підприємства відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Виходячи з наведеного, ДПІ дійшла висновку, що ТОВ "Відекс" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, в тому числі ТОВ "Кіровограддорсервіс".

Враховуючи висновки, викладені в акті перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, Кіровоградська ДПІ робить висновок про те, що в ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) на адресу ТОВ "Кіровограддорсервіс" від ТОВ "Відекс", що свідчить про те, що правочини між ТОВ "Кіровограддорсервіс" та контрагентом-постачальником здійснені без мети настання реальних наслідків.

Будь-яких інших підстав, з якими б ДПІ пов`язувала порушення ТОВ "Кіровограддорсервіс" вимог податкового законодавства, акт перевірки від 27.11.2014р. №15/11-23-22-02/33520253 не містить.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені, зокрема, Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару/послуг).

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Відекс".

Встановлені обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що у перевіреному періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Відекс".

Так, 23.07.2014 року між ТОВ "Відекс" (Постачальник) та ТОВ "Кіровограддорсервіс" (Замовник) укладено договір поставки №171/2, згідно п.1.1 якого Постачальник передає у власність Замовнику матеріали, відповідно до видаткової накладної, яка є невід'ємною частиною Договору, а Замовник зобов'язується оплатити та прийняти поставлений товар (а.с.56).

Придбання суміші асфальтобетонної було здійснено на виконання укладеного між ПВКФ "Жемчуг" та ТОВ "Кіровограддорсервіс" договору підряду №29/1 від 29.05.2014 року щодо влаштування дорожнього покриття на об'єкті замовника - АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів (а.с.129-134).

Перевезення товару здійснювалось перевізником ТОВ "Доліон", що підтверджується товарно-транспортною накладною №42 від 24.07.2014 року (а.с.144-145). На підтвердження реальності вказаної операції позивач надав копію посвідчення про якість №180 (а.с.146-147), акт приймання виконаних робіт за жовтень 2014 року за договором №29/1 від 29.05.2014 року між ПВКФ "Жемчуг" та ТОВ "Кіровограддорсервіс".

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено сторони господарських операцій, визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Таким чином, встановивши обставини справи, як свідчать про факт придбання товарів, оплату вартості товарів, у тому числі сплату ПДВ у їх вартості, оприбуткування товарів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів ДПІ щодо відсутності факту здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Відекс", а відповідно і про безпідставність доводів ДПІ щодо заниження податкових зобов’язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Відекс".

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ДПІ в акті перевірки на акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача, оскільки такий акт може свідчити лише про не можливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків. В акті про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується саме причина неможливості проведення зустрічної звірки та зазначаються заходи, які були вжиті податковою інспекцією для проведення зустрічної звірки. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка у такому випадку проведена не була. Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, на який посилається ДПІ, неможливо визнати належним та допустимим доказом, який би свідчив про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Відекс".

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року по справі №П/811/600/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк