Справа № 804/2021/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2013 р. Справа № 804/2021/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потолової Г.В.

при секретарі Покусай С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов'язання ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград включити до акту щомісячної звірки витрати на виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, державної адресної допомоги та витрат на їх доставку пенсіонеру ОСОБА_2 за грудень 2012р. у сумі 890грн.99коп. та зобовязання відповідача, починаючи з 01.12.2012р., включати пенсіонера ОСОБА_2 до акту щомісячної звірки витрат відповідно до Порядку.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.25). Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 32).

Відповідач проти позову заперечував, надавши письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Подав клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.27).

За викладених обставин, з урахуванням приписів ст. 128 КАС України, судом на місці ухвалено щодо здійснення подальшого розгляду адміністративної справи за даної явки сторін та на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2012р. управлінням ПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі виплачено пенсію, державну адресну допомогу та витрат на їх доставку ОСОБА_2 згідно відповідного списку на загальну суму 890грн.99коп.

Так, при складанні між сторонами у справі акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за грудень 2012р., відповідачем не прийнято до заліку пенсію, державну адресну допомогу та витрат на їх доставку ОСОБА_2 за грудень 2012р. на загальну суму 890грн.99коп., з яких пенсія складає у сумі 150грн. 00коп. та витрати на її доставку 1грн. 19коп; державна адресна допомога складає у сумі 734грн. 00коп. та витрати на її доставку 5грн. 80коп.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач не включив до акту щомісячної звірки за грудень 2012р. суму витрат повязаних з виплатою пенсії по інвалідності, державної адресної допомоги та витрат на їх доставку, які виплачувались управлінням ПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р., чим порушив норми зазначеної постанови та Порядку відшкодування ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання № 376/7697 від 16.05.2003р., у звязку з чим просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, в обґрунтування заперечень зазначив, що єдиним документом, який передбачає відшкодування ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_1 позивача коштів, є Постанова №5-4/4 від 04.03.2003 р., і пунктом 4 Порядку визначений виключний перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, який не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору, у звязку з чим просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, відповідач зазначив, що посилання позивача на ч.2 ст.2 Закону №1105, яка передбачає, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно з законодавством СРСР та законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку, відповідно до цього закону, є протиправними, оскільки вказана норма закону стосується лише осіб, яким заподіяно шкоду на території України за часів СРСР, оскільки Закон №1105 відноситься до національного законодавства і регулює питання загальнообов'язкового державного соціального страхування в просторі та часі на території України.

Таким чином, відповідач вважає, що оскільки ОСОБА_2 отримав каліцтво поза межами України за часів СРСР і переїхав до України на постійне місце проживання, у ОСОБА_1 немає підстав відшкодовувати виплачені пенсії управлінню Пенсійного фонду України, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регульовані нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нормами Порядку відшкодування ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, нормами постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Так, частиною 1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку). Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, передбачено, що ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та ОСОБА_1 соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», встановлено що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів ( пункт 1) , у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму (пункт 2), виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога (пункт 4), щомісячна державна адресна допомога встановлюється з 1 квітня 2008 р. і переглядається у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність (пункт 5).

Механізм відшкодування на централізованому рівні ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.2001р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

При цьому слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі - Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. №5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, встановлений п. 4 цього Порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає і серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відсутній такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку.

Щодо включення ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград до акту щомісячної звірки витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва пенсіонеру ОСОБА_2 та витрат на її доставку за грудень 2012р. у сумі 151грн. 19коп. і зобовязання відповідача, починаючи з 01.12.2012р., включати пенсіонера ОСОБА_2 до акту щомісячної звірки витрат відповідно до Порядку, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.ст.21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ОСОБА_1 здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги у розмірі настання страхового випадку, в тому числі і виплату пенсій.

Відповідно до абзацу третього частини першої ст. 34 Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Статтею 35 Закону передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до ОСОБА_1 подаються наступні документи:

- акт розслідування нещасного випадку на виробництві або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

- висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть;

- інші необхідні документи для призначення страхових виплат.

Так, згідно виписки з акту огляду МСЕК Серія МСЕ-ДНА-01 №500256 від 2006р., дата освідчення якої - 01.02.2006р. (а.с.12), група інвалідності від трудового каліцтва ОСОБА_2 установлена до 01.02.2008р.

Даною довідкою встановлено чергове переосвідчення 01.02.2008р.

Оскільки позивач не надав доказів переосвідчення довідки МСЕК Серія МСЕ-ДНА-01 №500256 від 2006р., суд вважає правомірною відмову відповідача від включення до акту щомісячної звірки витрати на виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва пенсіонеру ОСОБА_2 та витрат на її доставку за грудень 2012р. у сумі 151грн. 19коп.

Крім того, суд не бере до уваги висновки відповідача щодо відсутності підстав у ОСОБА_1 відшкодовувати виплачені пенсії управлінню Пенсійного фонду України, оскільки ОСОБА_2 отримав каліцтво поза межами України за часів СРСР і переїхав до України на постійне місце проживання, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, повязане з виконанням нею трудових обовязків.

Такої ж позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 02.08.2012р. по справі №9991/25354/12.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, не включивши до акту щомісячної звірки за грудень 2012р. витрат повязаних з виплатою пенсії по інвалідності, державної адресної допомоги та витрат на їх доставку ОСОБА_2 на загальну суму 890грн. 99коп., які виплачувались управлінням ПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р., діяв у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Потолова

.