Справа № 804/6885/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. Справа № 804/6885/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синтиз" про стягнення заборгованості, -
Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синтиз" заборгованості в сумі 4360,53 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтиз" не виконує зобовязання п. 6.7 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, в якому зазначено, що Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в результаті чого утворився борг по списку № 1 в сумі 2534,28 грн. за травень 2015 року та по списку № 2 в сумі 1826,25 грн. за травень 2015 року.
Представник позивача в судове засідання не зявився, заявивши клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неприбуття суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтиз" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області, і відповідно, є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а, "б" - "з" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та до розрахунку суми позову щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синтиз" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та списком № 2 за травень 2015 року, відповідачу належить сплатити суму фактичних витрат у загальному розмірі 4360 грн. 53 коп. З них за списком № 1 - 2534,28 грн., за списком № 2 - 1826,25 грн. Заборгованість в добровільному порядку не сплачена, розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржені.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є, зокрема субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом 1 статті 2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення. В силу частини 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №№1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні і корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. На підставі пунктів а, б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, якою визначені умови призначення пільгових пенсій за віком та перелік осіб, які мають право на такі пенсії, працівникам відповідача сплачувались пенсії за віком на пільгових умовах. Як визначено п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (надалі Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до п.п.6.4 п.6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно п.п. 6.7 п. 6 Інструкції Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.
На підставі Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області - задовольнити.
Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1