Справа № 331/3216/15-а(2-а/331/61/15)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 331/3216/15-а(2-а/331/61/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року у справі № 331/3216/15-а(2-а/331/61/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району, про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

05 травня 2015 року ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району(надалі Відповідач) просив визнати дії по відмові в нарахуванні та виплаті частини щорічної допомоги до 5 травня 2015 року незаконними. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району зробити перерахунок та сплату недорахованої щорічної разової допомоги до 5-го травня, як інваліду війни 2-ї групи за 2015 рік в загальній сумі 5117 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради - було відмовлено. (а.с.32-33)

Рішення суду обґрунтовано тим, що щорічна допомога до 5 травня за 2015 рік виплачена Позивачу у відповідності до постанови Кабінету міністрів України № 147 від 31.03.2015 року, що не протирічить приписам рішень Конституційного суду України.( а.с.32,33)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, проігноровано принцип верховенства права та положення Європейського суду з прав людини, зокрема те, що розміри певних надбавок не можуть бути зменшені чи скасовані. ( а.с.37-43).

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначав, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 05 травня 2015 року було проведено в квітні 2015 року у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту». Просив розглядати справу без участі представника відповідача.(а.с.50,51-53)

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи відповідно до посвідчення серії Б №099837, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення (а.с.8)

Відповідно до довідки №06-04/1313 від 29.04.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району вбачається, що ОСОБА_1 виплата разової грошової допомоги до 05 травня за 2015 рік була проведена 21 квітня 2015 року у розмірі 2475 грн.(а.с.11)

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що допомога до 5 травня за 2015 рік виплачена Позивачу у відповідності до постанови Кабінету міністрів України № 147 від 31.03.2015 року, що не протирічить приписам рішень Конституційного суду України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п.9 прикінцевих положень Закону України « Про державний бюджет України на 2015 рік» №217 від 02.03.2015 року ,норми і положення статей деяких Законів України, зокрема ст..12,13,14,15 та 16 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.17 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджету.

Згідно підпунктом 1 п.1 постанови КМ України від 31.03.2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2015 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, Київської міської державних адміністрацій,які через відділення звязку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам,які не є пенсіонерами , - місцем їх проживання), у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто ті інших місць примусового тримання, визнаним інвалідам від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:, де розмір допомоги інвалідам ІІ групи складає 2475 грв.

Обовязок УПСЗН виплачувати щорічну допомогу до 5 травня на конкретний бюджетний рік у розмірах, визначених відповідною постановою Кабінету міністрів України, регламентовано рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року.

Вказане дає підстави вважати, що Відповідач, виплачуючи Позивачу у квітні 2015 року допомогу до 5 Травня у розмірах, визначених постановою КМУ № 147 від 31.03.2015 року«Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», діяв у межах повноважень та у відповідності до законів та Конституції України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок, а підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року у справі № 331/3216/15-а(2-а/331/61/15) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник