Справа № 813/7504/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року № 813/7504/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Стрийської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги Ф-1265-25 від 15.09.2014 року в сумі 7 269,26 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем сформовано та скеровано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Вказано, що він як пенсіонер за віком, який отримує пенсію, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звільнений від сплати за себе єдиного внеску. Зазначено, що про незаконність вимоги про сплату заборгованості свідчить і судова практика.

Відповідач позов заперечив, подав письмові заперечення на позов. У запереченнях зазначено, що право не сплачувати єдиний внесок поширюється лише на осіб, прямо перерахованих в Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - пенсіонерів за віком або інвалідів, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Це право не поширюється на пенсіонерів за вислугою років, в тому числі, на тих які досягли пенсійного віку для пенсії за віком. Вказана позиція відповідача узгоджується з позицією, викладеною Верховним судом України у своїх рішеннях.

Відповідно до статті 55 КАС України здійснено заміну відповідача на правонаступника Стрийську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Львівській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просив скасувати вимогу в частині нарахування 2 388,06 грн. недоїмки, у звязку з наявністю судових рішень щодо вказаної суми боргу. В іншій частині визнав існування заборгованості.

Представник відповідача уточнений позов заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі факти, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та згідно зі Свідоцтвом платника єдиного податку перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року.

Відповідно до витягу з наказу №375 о/с від 01.12.2008 року ОСОБА_1 згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за пунктом 65 «а» /за віком/.

Згідно з пенсійним посвідченням № позивачу з 12.03.2009 року довічно призначено пенсію за вислугу років.

На підставі облікових даних картки особового рахунку платника зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування станом на 01.09.2014 року Стрийською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області сформовано вимогу №Ф-1265-25 від 15.09.2014 року про сплату боргу в сумі 7 269,26 грн.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (в редакції чинній на момент прийняття Наказу №375 о/с від 01.12.2008 року) особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР «Про загальну військову повинність» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтями 1 та 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено види пенсійного забезпечення та умови призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» платниками єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини 4 статті 4 цього Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набули чинності 6 серпня 2011 року) особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, право не сплачувати єдиний внесок поширюється лише на осіб, прямо перерахованих в аналізованій нормі - пенсіонерів за віком або інвалідів, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Це право не поширюється на пенсіонерів за вислугою років, в тому числі, на тих які досягли пенсійного віку для пенсії за віком.

Пенсія за віком є одним із видів пенсійного страхування, і здійснюється за рахунок коштів, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до відповідних страхових фондів, які не зараховуються до Державного бюджету України. Саме з цих фондів покриваються витрати на медичні профілактично-реабілітаційні заходи, допомогу на поховання пенсіонерів за віком тощо.

У постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року (справа № 21-59а14) проведено аналіз положень пункту 4 частини першої та частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статей 1, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та висловлено правову позицію про те, що ФОП, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено судом з матеріалів справи вимога про сплату боргу від 15.09.2014 року № Ф-1265-25 складається з суми заборгованості станом на 01.10.2013 року 2 589,88 грн. та після 01.10.2013 року - 4 679,38 грн. Зокрема заборгованість в сумі 2 589,88 грн. складається з недоїмки в сумі 1 194,03 грн. за І квартал 2013 року (січень-березень) по якій виставлена вимога № Ф-1125 від 14.05.2013 року; недоїмки в сумі 1 194,03 грн. за ІІ квартал 2013 року (квітень-червень), по якій виставлена вимога № Ф-1983 від 07.08.2013 року та 201,82 грн. недоїмки по картці особового рахунку платника. В свою чергу заборгованість в сумі 4 679,38 грн. складається з недоїмки в сумі 1 194,03 грн. за ІІІ квартал 2013 року (липень-вересень), по якій виставлена вимога № Ф-19У від 21.11.2013 року, з недоїмки в сумі 1 218,67 грн. за ІV квартал 2013 року; недоїмки в сумі 1 267,95 грн. за І квартал 2014 року; з недоїмки в сумі 1 267,95 грн. за ІІ квартал 2014 року, за виключенням сплачених позивачем коштів в сумі 269,22 грн.

Позивачем не визнано визначену цією вимогою заборгованість в сумі 2 388,06 грн.

Судом встановлено, що вимога № Ф-1125 від 14.05.2013 року, виставлена за недоїмку в сумі 1 194,03 грн. за І квартал 2013 року (січень-березень) та вимога № Ф-19У від 21.11.2013 року, виставлена за недоїмку в сумі 1 194,03 грн. за ІІІ квартал 2013 року (липень-вересень) оскаржувались позивачем в судовому порядку. Зокрема вимога № Ф-1125 від 14.05.2013 року скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014 року, а вимога № Ф-19У від 21.11.2013 року скасована постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року. Вказані рішення судів набрали законної сили.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Враховую викладене, сума недоїмки 2 388,06 грн. узгоджувалась позивачем у судовому порядку та на момент виставлення вимоги Ф-1265-25 від 15.09.2014 року не вважалася заборгованістю. Тому виставлення Стрийською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Львівській області вимоги № Ф-1265-25 від 15.09.2014 року в частині сплати недоїмки в сумі 2 388,06 грн. є протиправним.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, слід визнати протиправною та скасувати вимогу Стрийської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області № Ф-1265-25 від 15.09.2014 року в частині сплати недоїмк в сумі 2 388,06 грн.

Відповідно до статті 94 КАС України та Закону України «Про судовий збір», у звязку зі зменшенням позивачем розміру позовних вимог та задоволення судом адміністративного позову, слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 182,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Стрийської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області № Ф-1265-25 від 15.09.2014 року в частині сплати недоїмки в сумі 2 388,06 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп. ) судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2015 року.

Суддя Лейко-Журомська М.В.