Справа № 2а/1570/3897/2011
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1570/3897/2011

Справа № 2а/1570/3897/2011

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

при секретарі Марінгос І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернаціональні телекомунікації»до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одеси про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації», за результатом якого позивач просить визнати протиправним та скасувати у повному обсязі незаконно прийняте податкове повідомлення –рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі від 14.04.2011 р. № 000381510 про зменшення розміру від’ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 916 966 грн., обґрунтовуючи свої вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, 14.04.2011 року товариством було отримане податкове повідомлення –рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі від 14.04.2011 р. № 000381510 про зменшення розміру від’ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 916 966 грн., прийняте на підставі акту про результати невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Інтертелеком»щодо наявних розбіжностей по податковим зобов’язанням та податковому кредиту з податку на додану вартість за період 01.03.2008 р. –31.12.2010 р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем була розпочата процедура адміністративного оскарження, а саме 22.04.2011 р. товариство звернулося до ДПА України в Одеській області з первинною скаргою у якій просив скасувати оскаржуване рішення у повному обсязі.

З огляду на положення вимог ч.4 ст.99 КАС України, позивач, скориставшись можливістю досудового порядку вирішення спору, з метою уникнення пропуску місячного строку, звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позивач зазначає, що рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийняте на підставі висновків, які не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, відповідачем в ході перевірки було встановлено порушення товариством пп. 3.1.1 п. 3.1 ст.3, п. 7.1, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що полягало у неправомірності включення позивачем сум податку на додану вартість, сплачених у зв’язку з придбанням товарів у контрагентів, якими суми податкових зобов’язань за зазначеним господарськими операціями не були нараховані, а тому й відповідно не сплачені до бюджету, у відповідних податкових періодах.

Позивач вважає, що висновок податківців позбавлений причинно – наслідкового зв’язку оскільки не можуть бути причинною винності у правопорушенні однієї особи дії, які вчинила інша особа і які складають об’єктивну сторону порушення.

В ході розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у особі СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорювані рішення-повідомлення є законними та обґрунтованими, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації»(ТОВ «Інтертелеком») зареєстровано рішенням РВК Залізничного району м. Києва 21.09.1998 року та зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради 21.09.1998 р. (Свідоцтво серія АОО за № 252349, номер запису про включення відомостей про юридичну особу в ЄДР 1 556 120 0000 003195).

ТОВ «Інтертелеком»взято на податковий облік СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі 24.01.2011 р. за № 9. До 24.01.2011 р. підприємство було на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси. Станом на 23.02.2011 р. перебуває на обліку в СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі.

Вид діяльності згідно з довідкою про включення до ЄДРПОУ: 64.20.0 –зв’язок, 45.31.4 –інші роботи з електроустаткування будівель, 32.20.3 –монтаж та установлення апаратури для трансляції та ретрансляції передач, 45.21.1 –загальне будівництво будівель, 51.39.0 –неспеціалізована оптова торгівля, 51.70.0 –інші види оптової торгівлі. В період що перевірявся ТОВ «Інтертелеком»фактично здійснював вид діяльності 64.20.0 –зв’язок.

Судом встановлено, що на підставі наказу СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі від 30.03.2011 р. № 200, відповідно до пп. 20.1.4, п. 20.1, ст.20, пп. 75.1.2, п. 75.1 ст.75, ст.79 Податкового Кодексу України, 31.03.2011 року було проведено невиїзну перевірку ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації»з питання достовірності даних по наявним розбіжностям по податковим зобов’язанням та по податковому кредиту за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., про що було складено акт № 110/15-1/30109015/12 від 31.03.2011 року.

За результатами перевірки було встановлено порушення ТОВ «Інтеретелеком»п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 7.1, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено завищення товариством залишку від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 916 966,00 грн.

Висновки перевіряючих ґрунтувалися на тому, що за даними декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5, бази «Автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»по ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації»встановлено розбіжності по податковому кредиту, а саме при проведенні аналізу бази даних встановлено перелік контрагентів, якими не нараховане та відповідно не сплачено до бюджету ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», в результаті чого, товариством було завищено залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 916 966, 00 грн. З висновками відповідача суд не погоджується та вважає їх помилковими.

Відповідно до положень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п.п. 7.5.1 п. 7.5. ст.7 Закону України № 168/97- ВР, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Згідно пп. 7.4.5. п. 7.4 ст.7 Закону України № 168/97-ВР, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Судом з акту перевірки встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем перевірялися дані декларацій з податку на додану вартість, додатки № 5 до податкової декларації «Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», бази автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

До суду були надані, та судом дослідженні податкові накладні та реєстри податкових накладних виданих підприємствами контрагентами, зазначеними у додатку № 1 до акта перевірки та сформованими у відповідності до Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 р. № 244.

Судом, на підставі наданих в якості доказів матеріалів, було встановлено наявність правовідносин між ТОВ «Інтертелеком»та контрагентами переліченими у додатку 1 до акту перевірки, наявність первинної документації по укладеним правочинам, факту здійснення оплати вартості придбаних товарів (робіт, послуг) та отримання податкових накладних досліджених у судових засіданнях.

Тобто, судом було встановлено наявність правових підстав для формування ТОВ «Інтертелеком»податкового кредиту за перевіряємий період.

Згідно з положеннями п. 1.3 ст. 1 Закону України № 168/97-ВР, платник податку –це особа, яка згідно з цим законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа яка імпортує товари на митну територію України.

Таким чином, ТОВ «Інтертелеком»як покупець, виконало усі обов’язки, а також усі необхідні умови, передбачені діючим, на час виникнення правовідносин, законодавством, для формування свого податкового кредиту.

Окрім зазначеного, жодна норма вищеприведеного закону не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає що, позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернаціональні телекомунікації” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одеси про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення - рішення –задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одеси №000381510 від 14 квітня 2011 року про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 916 966 (дев’ятсот шістнадцять тисяч дев’ятсот шістдесят шість) грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 11 жовтня 2011 року.

Суддя Н.В. Бжассо