Справа № 2а-428/10/1570
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2015 р. м. Київ К/9991/13832/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу

Державної податкової служби України

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2012

у справі №2а-428/10/1570

за позовом ОСОБА_2

до Арцизької міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області, Державної податкової адміністрації Одеської області

про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2010 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2012 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2010 скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено. Визнано протиправним акт перевірки ДПА у Одеській області від 04.09.2009 №4553/15/32/23/ крамниці-кафе, розташованої в АДРЕСА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення Арцизької МДПІ Одеської області від 18.09.2009 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5079 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

ДПА у Одеській області проведено перевірку за дотриманням позивачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій у господарській одиниці магазині-кафе «Вікторія», що розташований у Арцизькому районі, с.Нова Іванівка, вул.Радянської армії, 135, за результатами якої складено акт від 03.09.2009 (зареєстрований в ДПІ у Приморському районі м.Одеси, за місцем здійснення діяльності суб?єктом господарювання 04.09.2009 за №4453/15/32/23/).

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), а саме встановлено незабезпечення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

На підставі акта перевірки прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.09.2009 №, яким на підставі ст.21 Закону №265/95-ВР визначено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5079,10 грн.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що обов'язок ведення обліку товарних запасів не міг бути покладений на фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (чинного на час виникнення спірних відносин).

Натомість фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які перебували на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону №265/95-ВР були зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що у періоді, що перевірявся, позивачка була зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебувала на загальній системі оподаткування та здійснювала діяльність у сфері торгівлі (реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів). До перевірки та суду позивачем надано книгу обліку доходів та витрат, яка не відповідає встановленим вимогам по її веденню, первинних документів на товар, що знаходився на реалізації, а також доказів його обліку з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», до перевірки надано не було. Неведення обліку товарних запасів визнавалось позивачем під час перевірки, а також зафіксовано в протоколі про адміністративне порушення від 03.09.2009 №3169, постановою Арцизького райсуду Одеської області від 20.11.2009, яка набрала законної сили, по справі №3-1449/09 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.1551 КУпАП України.

За вставлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Таке застосування норм матеріального права відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11.06.2013 (справа № 21-147а13), від 25.02.2014 (справа №21-19а14).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, помилково обґрунтовував свої висновки невиконанням ДПА України вимог п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб?єктів малого підприємництва», а саме, не встановлення форми книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб?єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, оскільки у періоді, що перевірявся позивачка перебувала на загальній системі оподаткування, та на неї не поширювалися положення вищезазначеного Указу.

Крім того, судом апеляційної інстанції у резолютивній частині постанови визнано протиправним акт перевірки, при цьому судове рішення не містить мотивів з яких виходив суд для прийняття такого рішення.

У той час як сам по собі акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухваленої у справі постанови апеляційного суду та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 226 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2012 скасувати.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2010 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун