Справа № 2-а10833/09/2670
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

2 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року в справі за позовом PSG-International a.s. до ДПІ про визнання скасування податкового повідомлення-рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 березня 2015 року залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року про задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах підпункту 4.1.6 пункту 4.1. статті 4, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, пункту 5.9 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР), що, з погляду заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 27 вересня 2012 року (справа № К/9991/1512/11).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, та у справі, рішення якої надано для порівняння, як простежується зі змісту цих рішень, застосовувалися одні й ті самі норми матеріального права, але реалізацію їх зумовили різні (відмінні) фактичні обставини.

Зокрема, в оскарженому рішенні висновки про правильне застосування зазначених норм права суд касаційної інстанції виводив з того, що валютні кошти для цільового фінансування, які отримало постійне представництво, яке не є юридичною особою, від юридичної особи (нерезидента PSG-International a.s.), що його створило, не можуть розцінюватися як безоплатна фінансова допомога, що є об'єктом оподаткування податку на прибуток відповідно до положень Закону № 334/94-ВР, оскільки ці кошти залишаються у власності нерезидента та надаються лише в управління керівнику представництва, при цьому балансовий прибуток представництва не збільшується на отриману суму коштів.

У порівнюваному рішенні суд касаційної інстанції виходив із того, що виплачені резидентом (ТОВ «АКВ Українське каолінове товариство») нерезиденту (Компанія «Kaolinwerke Eduard Kick CmbH & Co KG") грошові виплати з доходу з джерелом його походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до пунктів 13.1, 13.2 статті 13 Закону № 334/94-ВР, відповідальність за несплату якого та застосування штрафних санкцій передбачена Законом України від 21 грудня 2000 року № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами».

З викладеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додане на обґрунтування заяви, ухвалене за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом PSG-International a.s. до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання скасування податкового повідомлення-рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В.Л. Маринченко

П.В. Панталієнко