Справа № 2а-17214/11
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

при секретарі - Вакуленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 230877 від 06 вересня 2011 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу 500 грн., обґрунтовуючи позов тим, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та не порушував вимог правил дорожнього руху. Вказував, що 06.09.2011 року о 11 год. 00 хв. керуючи автомобілем Івеко, державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті Запорізьке шосе та Джинчадзе у м. Дніпропетровську, був зупинений інспектором ДПС взводу із забезпечення супроводження при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, який повідомив, що він проїхав на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху. Після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова серії АЕ1 № 230877 в справі про адміністративне правопорушення. З даною постановою позивач не погодився, наполягає, що обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не було, так як проїхав перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора. Вказував, що дана постанова не підкріплена належними доказами. Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АЕ1 № 230877 від 06 вересня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу 500 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач - інспектор ДПС взводу із забезпечення супроводження при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги, а обов"язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача у справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності субєкта владних повноважень. У випадку коли особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозиції суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 463202 від 06.09.2011 року зазначив, що не згоден з викладеними у цьому протоколі обставинами, так як проїхав перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1, відповідач не надав суду належних доказів вчинення позивачем правопорушення як то показання свідків, фото-відеоматеріалів.

Так як обов"язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача у справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності субєкта владних повноважень, а належних доказів щодо вчинення позивачем правопорушення відповідач суду не надав, то суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву ОСОБА_1

Разом з тим, позивач просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначена у статті 17 КАС України.

Відповідно до вимог вказаної статті, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

У звязку з цим, суд приходить до висновку про те, що розгляд питання про закриття провадження по справі про адміністративне стягнення не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 163, 167 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 230877 від 06 вересня 2011 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу 500 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: