Справа № 810/1030/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/1030/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Фуд» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.08.2014 року №100250002/2014/000266/1, №100250002/2014/000265/1, від 19.08.2014 року №100250002/2014/000268/1,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.08.2014 року №100250002/2014/000266/1, №100250002/2014/000265/1, від 19.08.2014 року №100250002/2014/000268/1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час апеляційного розгляду справи замінено відповідача - Київську міжрегіональну митницю Міндоходів, правонаступником - Київською міською митницею ДФС.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (покупець) та Компанією «AIMON GROUP LIMITED» (продавець) укладено контракт №068/13, відповідно до якого останній продає непродовольчу продукцію (товар) в асортименті, кількості, за цінами, відповідно до інвойсу, які є невід'ємною частиною контракту. Положеннями пункту 2 контракту передбачено, що ціна на товар встановлюється в інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, пакування, маркування, навантаження товару в порту відвантаження, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця, транспортування товару до місця призначення, витрат на страхування вантажу на час транспортування.

Також згідно матеріалів справи, позивачем до відповідача були подані митні декларації від 12.08.2014 року №100250002/2014/067343, №100250004/2014/067346, від 18.08.2014 року №100250002/2014/067512, на товар - посуд столовий/кухонний, виготовлений з фаянсу або тонкої кераміки, скла.

До митної декларації №100250002/2014/067343 позивачем було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.07.2014 року №125/2012/0000146; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 19.07.2014 року №024577; коносамент (Bill of Landing) від 02.06.2014 року №867775646, рахунок - фактуру (інвойс) від 29.05.2014 року №FZAMC14031; пакувальний лист від 29.05.2014 року №FZAMC14031; страховий поліс від 17.06.2014 року №1754, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.11.2013 року №068/13; інші документи, зокрема, інформація щодо результатів здійснення контролю, резервна позиція, декларація про походження товару, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.07.2014 року №100250002/2014/066589, митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 22.07.2014 року №100250002/2014/066589, картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.08.2014 року №100250002/2014/00325, рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 11.08.2014 року №КТ-100250002/0092/2014, висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 31.07.2014 року.

До митної декларації №100250002/2014/067346 позивачем було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.07.2014 року №125/2012/0000146; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 22.07.2014 року №024533; коносамент (Bill of Landing) від 22.07.2014 року №951668749, рахунок - фактуру (інвойс) від 11.06.2014 року №FZAMC14037; пакувальний лист від 11.06.2014 року №FZAMC14037; страховий поліс від 25.06.2014 року №1839, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.11.2013 року №068/13; інші документи, зокрема, інформація щодо результатів здійснення контролю, резервна позиція, сертифікат про походження товару загальної форми, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.07.2014 року №100250002/2014/066643, митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 23.07.2014 року №100250002/2014/066643, картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.08.2014 року №100250002/2014/00326, рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 11.08.2014 року №КТ-100250002/0095/2014, висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 07.07.2014 року №156.

До митної декларації №100250002/2014/067512 позивачем було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.07.2014 року №125/2012/0000146; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 16.08.2014 року №32656; коносамент (Bill of Landing) від 14.07.2014 року №951776879, рахунок - фактуру (інвойс) від 27.06.2014 року №FZAMC14043; пакувальний лист від 27.06.2014 року б/н; страховий поліс від 09.07.2014 року №1948, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.11.2013 року №068/13; інші документи, зокрема, сертифікати, інформація щодо результатів здійснення контролю.

Митна вартість товару була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються.

Однак, під час митного оформлення товару та визначення митної вартості товару, відповідач дійшов до висновку про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (документи мають розбіжності), у зв'язку із чим у позивача були витребувані додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Вимоги про надання додаткових документів позивачем були виконані частково. Так, згідно матеріалів справи та листа позивача від 15.08.2014 року №1508 та №1509 на виконання вимог інспектора останнім було надано для підтвердження митної вартості за ВМД №100250002/2014/067343, №100250002/2014/067346 прайс - листи від 20.02.104 року, від 29.05.2014 року, комерційні пропозиції від 20.02.2014 року, платіжні доручення в іноземній валюті від 19.06.2014 року №008, від 24.06.2014 року №034, лист про неможливість надати договір (угоду контракт) із третіми особами від 25.10.2013 року; в листах зазначено, що інших документів на даний час надати не має можливості. Окрім цього, листом від 18.08.2014 року №1457 на виконання вимог інспектора позивачем було надано для підтвердження митної вартості за ВМД №100250002/2014/067512 лист відправника від 25.10.2013 року №б/н, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару від 22.02.2014 року, комерційну пропозицію від 22.02.2014 року, платіжне доручення від 09.07.2014 року №594, виписка по особовому рахунку від 10.07.2014 року; також в листі зазначено, що договір (угода, контракт) із третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору, не можуть бути надані, оскільки ця інформація є комерційною таємницею; інші документи надати не має можливості у зв'язку з їх відсутністю.

В подальшому митним органом винесені рішення про коригування митної вартості товару:

- від 15.08.2014 року №100250002/2014/000265/1, яким було скориговано митну вартість товару з 30115,60 доларів США до 34765,50 доларів США;

- від 15.08.2014 року №100250002/2014/000266/1, яким було скориговано митну вартість товару з 6080,63 доларів США до 12723,48 доларів США;

- від 19.08.2014 року №100250002/2014/000268/1, яким було скориговано митну вартість товару з 14001,80 доларів США до 30931,20 доларів США.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів виходив з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною першою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 вказаного Кодексу передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною другою цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на вимогу контролюючого органу були надані середі інших документів і платіжні доручення про сплату товару та виписки по рахунках у банку.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 вказаного Кодексу орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина перша статті 55 МК України).

За правилами статті 264 Митного кодексу України, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті такої митної декларації (частина одинадцята статті 264).

У статті 57 вказаного Кодексу закріплені правила застосування методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Згідно з ч. 1 цієї статті, митна вартість визначається за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Приписами 2 - 5 частин статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною другою статті 58 МК України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Пороте, на думку колегії суддів, позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи.

Разом з тим, надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Обґрунтовуючи свій сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості, контролюючий орган в рішеннях про корегування митної вартості послався на те, що умови оплати в інвойсі не співпадають з умовами оплати зазначеними в контракті.

Пунктом 2.1. контракту передбачено, що ціни на товар встановлюються в інвойсах на кожну партію товару. Ціна товару включає в себе вартість продукту, тари, упаковки, маркування, завантаження, витрат на митне оформлення вантажу в країні відправлення. Пунктом 8.1.1. контракту передбачено, що покупець вносить оплату в розмірі 100% вартості партії товару на рахунок продавця на основі інвойсу на протязі 60 робочих днів після отримання інвойсу по факсу/електронній пошті.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач додатково подав до митних декларацій документи, що підтверджують оплату товару, згідно яких на момент митного оформлення товар вже був оплачений, що відповідає умовам контракту.

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що усі ціни і умови поставок розуміються на умовах CFR Одеса, Україна, CFR Іллічівськ, Україна, CFR Південний, Україна згідно правил Incoterms, 2010.

Термін CFR правил Інкотермс 2010 «Вартість і фрахт (... назва порту призначення)» означає, що продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Термін CFR зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Згідно інвойсів по даним поставкам, пункт призначення м. Одеса, тому позивач несе транспортні витрати за перевезення з м. Одеса; в інших випадках товариство не укладало ніяких договорів на перевезення (транспортування) товару, а лише сплатило ціну за товар, вказану в інвойсах, яка уже включала в себе вартість за транспортування.

Також, колегія суддів звертає увагу, що загальні посилання в оскаржуваних рішеннях на норми Митного кодексу України щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості не розцінюються як достатні доводи обґрунтованості прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 08.07.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.