Справа № 806/2183/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/2183/15

категорія 5.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Смолінська І.П.,

за участю: представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" до Житомирської митниці ДФС про визнання відмови протиправною,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці ДФС про визнання відмови протиправною. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Житомирською митницею було відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі стосовно товару, оформленого за митними деклараціями від 02.04.2015 року №101060001/2015/101400 та №101060001/2015/101410 з посиланням на те, що у сертифікатах форми СТ-1 невірно заповнено графу 5. Позивач вважає, що така відмова відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому просить визнати її протиправною.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та його слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 17.03.2014 року між Постачальником ТОВ "Торгова Компанія "Алексинское стекло Экспорт" (м. Москва, Російська Федерація) та Покупцем ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" ( м. Радомишль, Україна) укладено договір поставки №170314. Предметом цього договору є поставка пляшки скляної у кількості, асортименті та ціні, що додатково визначається у специфікаціях.

У ході виконання умов вказаного договору позивачем 02.04.2015 року до митного поста "Житомир-центральний" з метою митного оформлення товару - скляної пляшки в асортименті згідно з договором та специфікаціями було подано вантажні митні декларації №101060001/2015/101400 та №101060001/2015/101410.

На підтвердження країни походження товару при митному оформленні було надано договір, рахунок-фактуру, довідку про транспортні витрати, міжнародні товарно - транспортні накладі.

Оскільки, сертифікати про походження товарів RUUA НОМЕР_1 за митною декларацією №101060001/2015/101400 та RUUA НОМЕР_2 за митною декларацією №101060001/2015/101410 було оформлено 30.03.2015 року, тобто після перетину кордону 29.03.2015 року. У звязку з цим, ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат" Радомишль" звернувся до свого контрагента з вимогою про видачу іншого сертифіката та 06.04.2015 року було замість сертифіката RUUA НОМЕР_1 видано сертифікат RUUA НОМЕР_3, замість сертифіката RUUA видано сертифікат RUUA НОМЕР_4.

28.04.2015 року у звязку з отриманням зазначених сертифікатів ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулося до Житомирської митниці із заявою про відновлення режиму вільної торгівлі та поверненні надміру сплачених коштів. До заяви було надано сертифікати форми СТ-1 від 06.04.2015 року RUUA НОМЕР_4 та RUUA НОМЕР_3.

Житомирською митницею рішенням, оформленим у вигляді листа №285/10/06-70-25 від 06.05.2015 року було відмовлено позивачу у відновленні режиму вільної торгівлі.

Позиція контролюючого органу щодо відмови у відновленні режиму вільної торгівлі ґрунтується на тому, що надані до заяви сертифікати форми СТ-1 від 06.04.2015 року RUUA НОМЕР_4 та RUUA НОМЕР_3 у графі 5 містять одночасно записи "видано згодом" та "видано замість сертифіката форми СТ-1", що не передбачено Правилами визначення країни походження товарів у СНД від 20.11.2009 року, що на думку відповідача свідчить про те, що сертифікати оформлено не належним чином.

Відповідачем не заперечується факт того, що надані позивачем до заяви про відновлення режиму вільної торгівлі сертифікати форми СТ-1 від 06.04.2015 року видані контрагентом позивача після ввозу товару на митну територію України та замість інших сертифікатів.

У ході судового розгляду справи встановлено, що України та Російська Федерація є сторонами Договору про зону вільної торгівлі, який підписано державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав 18.10.2011 та ратифіковано Законом України "Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі" від 30.07.2012 №5193-VI (надалі - Договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Договору сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід'ємною частиною цього Договору.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частинами 6, 7 статті 36 Митного кодексу України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

За приписами ч. 1 ст. 43 Митного кодексу України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 статті 43 Митного кодексу України визначено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Аналогічне твердження відображено і у ч.1 ст.4 Договору, де вказано, що для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів, що є невід'ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 ( надалі - Правила).

Пунктом 6.1 розділу 6 Правил передбачено, що для підтвердження країни походження товару в конкретній державі-учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару.

Відповідно до п. 7.3. розділу 7 Правил у сертифікаті не допускається використання факсиміле підписів осіб, наявність підчисток, а також виправлень та (або) доповнень, не засвідчених у встановленому порядку.

Виправлення та (або) доповнення до сертифіката вносяться шляхом закреслення помилкової інформації і наддрукування або внесення від руки скорегованих відомостей, які засвідчуються підписом уповноваженої особи та печаткою вповноваженого органу, що видав сертифікат форми СТ-1.

За приписами п.7.4 розділу 7 Правил визначено, що у графі 5 Сертифікату форми СТ-1 - "Для службових позначок" удруковуються, уносяться від руки або проставляються штампом службові позначки державних контрольних органів країн вивезення, транзиту та (або) отримання товару, а також за необхідності такі записи: "Дублікат", "Видано замість сертифіката", "Видано згодом", а також інші записи, передбачені цими Правилами.

Пунктом 8.3 розділу 8 Правил визначено, що замість анульованого з яких-небудь причин сертифіката форми СТ-1 або в разі необхідності переоформлення раніше виданого сертифіката на підставі письмового обґрунтування заявника (декларанта) може бути видано новий сертифікат форми СТ-1. При цьому в графі 5 робиться запис: "Видано замість сертифіката форми СТ-1" із зазначенням номера й дати анульованого (переоформленого) сертифіката. Сертифікату, виданому замість іншого сертифіката форми СТ-1, присвоюється новий реєстраційний номер.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що Правилами не обумовлено жодних обмежень щодо відображення у графі 5 сертифікату форми СТ-1, одночасно, як відмітки "Видано замість сертифіката форми СТ-1" так і відмітки "видано згодом". Крім того, можливість та право на внесення до графи 5 сертифікату форми СТ-1 таких відміток чітко передбачене п.7.4. розділу 7 Правил, а тому, на думку суду, у контрагента позивача були всі підстави для внесення таких відміток до сертифікату.

Представник відповідача також посилався на те, що оспрювана відмова не є рішенням суб"єкта владних повноважень, оскільки носить рекомендаційний характер. Але, в даному випадку, інших сертифікатів ніж наданих, позивач надати не зможе, тобто не оформлення декларацій у режими вільної торгівлі в даному випадку є остаточним.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що контролюючим органом у ході судового розгляду не було доведено суду правомірність відмови щодо відновлення за заявою ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" режиму вільної торгівлі, суд дійшов висновку, що відповідач при такій відмові діяв необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства, а тому, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та його слід задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" задовольнити.

Визнати відмову Житомирської митниці ДФС у застосуванні режиму вільної торгівлі згідно сертифікатів про походження товарів оформлених за митними деклараціями від 2 червня 2015 року №101060001/2015/101400 та №101060001/2015/101410 протиправною.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 07 липня 2015 р.