Справа № 823/1377/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року справа № 823/1377/15

м. Черкаси

09 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Тальнівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася Тальнівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг зі сплати єдиного податку в сумі 388 грн 81 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не прибув в судове засідання, явку свого представника не забезпечив з невідомих причин, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач до 05.08.2014 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та був платником єдиного податку з 31.05.2012, про що свідчить корінець свідоцтва єдиного податку серії А №505066 (а.с.13). Як вбачається із заяви про застосування спрощеної системи оподаткування відповідач обрав 2 групу єдиного податку за ставкою 14% від розміру мінімальної заробітної плати. Видом діяльності відповідача була нотаріальна та інша юридична діяльність.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки) відповідно до пункту 293.1. статті 293 ПК України.

Пунктом 293.2. статті 293 ПК України визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць.

Згідно з рішенням Тальнівської міської ради Черкаської області від 31.05.2013 №35/6-2(1) ставка єдиного податку для платників другої групи з видом діяльності відповідача становить 20% від розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2014 розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн. Розмір єдиного податку, який відповідач повинен був сплачувати не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця 2014 року становить 243 грн. 60 коп.

За відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку в розмірі 388 грн 81 коп. (145,21 грн по терміну сплати до 20.09.2014 та 243,60 грн по терміну сплати до 20.10.2014).

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлений обовязок платника єдиного податку першої і другої груп сплачувати його шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси згідно з пунктом 295.4 статті 295 ПК України.

Пунктом 300.1 статті 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Отже, суд дійшов висновку, що грошове зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб за вересень жовтень 2014 року в сумі 388,81 грн є узгодженим.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у звязку з несплатою узгодженого зобовязання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 07.10.2014 №379-25 на суму 388 грн 81 коп. Вказана вимога направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення однак повернута поштою із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Беручи до уваги пункт 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, повернуті податкова вимога вважається врученою.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджене зобовязання з єдиного податку у повному обсязі сплатив.

Тому, сума узгодженого та не сплаченого грошового зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 388,81грн є податковим боргом.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд звернув увагу, що 05.08.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача за власним рішенням.

Водночас, абзац 2 підпункту 65.10.8. пункту 65.10. статті 65 ПК України передбачено, що державна реєстрація ( реєстрація ) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 128 ГК України фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу відповідача з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 388,81 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підпунктом 10.1.2. пункту 10.1. статті 10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено пунктом 2 частиною 1 статті 71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що у встановлені законодавством строки відповідач не сплатив суму податкового боргу в розмірі 388 грн 81 коп., суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11,14,70,71,89,94,159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 388 (триста вісімдесят вісім) грн 81 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко