Справа № 686/5818/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/5818/15-а
Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
09 липня 2015 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.12.2014 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.12.2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується зареєстрованим посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 19.05.1997 року.

На підставі наказу №17 від 30.01.1987 року позивача було відряджено до Іванковецького району Київської області для проведення медичного обслуговування населення. Так у період з 02.02.1987 року по 27.02.1987 року перебував у складі бригади швидкої медичної допомоги та здійснював завдання із медичного обслуговування населення. На підтвердження перебування позивача у зоні відчуження та виконання завдань з медичного обслуговування населення була видана довідка №35 від 26.02.1987 року Чорнобильською центральною районною лікарнею та довідкою №62 від 05.11.1992 року видана Хмельницькою міською станцією швидкої допомоги про те, що позивачу за період роботи в Чорнобильській ЦРЛ з 02.02.1987 року по 27.02.1987 року за місцем роботи виплачено підвищену заробітну з урахуванням коефіцієнту кратності із розрахунку 5,5 посадового окладу.

03.12.2014 року позивачем подано до управління заяву про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додано до неї документи у відповідності до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (з відповідними змінами).

Однак, Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у листі від 15.01.2015 року № 1061/03 повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком в зв`язку з тим, що з доданих до заяви документів не можливо визначити кількість днів виїзду в зону відчуження та не додано документів, які підтверджують перебування у зоні відчуження.

Не погоджуючись із вказаними діями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС".

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наведене.

За змістом ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік скорочується на 10 років.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення 60 років, за умови наявності у них страхового стажу не менше п`яти років.

Відповідно до ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Положеннями ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В силу ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком, в тому числі, додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 дійсно перебував у складі бригади швидкої медичної допомоги та здійснював завдання із медичного обслуговування населення, що направленні на ліквідацію Чорнобильської катастрофи у період з 02.02.1987 року по 27.02.1987 року і на нього поширюється дія ст.55 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому він має право, відповідно до Постанови правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Зважаючи на викладене, дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:
секретар