Справа № 336/2730/15-а(2-а/336/82/2015)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 336/2730/15-а(2-а/336/82/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1,Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2015 року у справі № 336/2730/15-а(2-а/336/82/2015) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, відповідно до якого просила здійснити перерахунок та виплату їй пенсії згідно статей 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з середньомісячного заробітку за травень 1986 року в сумі 717 рублів та із збільшенням розміру пенсії на 1 % згідно перевищення трудового стажу, починаючи з моменту призначення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2015 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо не проведення перерахунку та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії у розмірі з урахуванням ст.. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок з 17 лютого 2015 року та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію, відповідно до вимог ст.. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з її середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження за травень 1986 року і збільшенням розміру пенсії на 1 % згідно перевищення трудового стажу, починаючи з 17.02.2015 року.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки Позивач працювала на територіях радіоактивного забруднення у двох календарних місяцях підряд і в кожному менше місяця, то у відповідності до приписів ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» середній заробіток для обчислення її пенсії має визначатися шляхом додавання заробітку за кожен місяць до заробітку на основній роботі, з наступним діленням отриманої суми на два. (а.с.27-31)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2015 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовували тим, що надана Позивачем довідка про заробітну плату № 17/832 від 07.04.2009 р. містить отримані ОСОБА_1 заробітки за період з з 23 травня по 23 червня 1986 року однією сумою, зазначеною за травень 1986 року на загальну суму 0,00717 грн., у звязку з чим заробітну плату Позивача можливо зарахувати лише для обчислення пенсії згідно норм ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що є недоцільним, оскільки призведе до суттєвого зменшення розміру пенсії. Просили розглядати справу без їх участі. (а.с.33-34)

ОСОБА_1, також не погодившись з постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2015 року, подала апеляційну скаргу та просила змінити постанову суду першої інтонації в частині строку, з якого має бути проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» або ст.. 99 КАС України, а саме - з 20 жовтня 2014 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суми пенсій, не одержані своєчасно з вини орган, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, а тому призначення пенсії має бути проведено з дня отримання права на неї, або ж із застосуванням шестимісячного строку, визначеного ст.. 99 КАС України.. (а.с.36-37,47)

Заперечень на апеляційні скарги від сторін до суду не надходили.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, в той час, як апеляційна скарга УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_2 встановлено, матеріалами справи підтверджено, та сторонами по справі визнано, що ОСОБА_1 є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с.6).

16.04.20.15 р. Позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.. 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з її середньомісячної заробітної плати за травень 1986 року за роботу у зоні відчуження та із збільшенням розміру пенсії на 1 % згідно перевищення трудового стажу. (а.с.9-10)

Листом від 25.02.2015 р. № 29/С-1 Відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку у звязку з його недоцільністю. (а.с.12)

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивач працювала на територіях радіоактивного забруднення у двох календарних місяцях підряд і в кожному менше місяця, то у відповідності до приписів ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» середній заробіток для обчислення її пенсії має визначатися шляхом додавання заробітку за кожен місяць до заробітку на основній роботі, з наступним діленням отриманої суми на два.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторонами визнано, що ОСОБА_1 з 08.05.2009 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Одночасно вона є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон № 796) в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку в такому випадку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Аналіз правил, встановлених для підрахунку середнього заробітку осіб, які пропрацювали на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, але більше одного місяця і менше одного календарного місяця, дає підстави вважати, що середній заробіток таких осіб визначається за допомогою послідовного застосування обох цих правил. При цьому календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто, період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).

Законом передбачено, що у випадках, коли особа пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше місяця, пенсія може обчислюватись із заробітку за цей календарний місяць із додаванням до заробітку на основній роботі. Таким чином, якщо особа працювала на територіях радіоактивного забруднення у двох календарних місяцях підряд, але в кожному з них менше місяця, середній заробіток для обчислення пенсії цієї особи визначається шляхом додавання заробітку за кожен із цих місяців до заробітку на основній роботі, з наступним діленням отриманої суми на два.

У такий спосіб визначається заробіток за повні календарні місяці роботи на територіях радіоактивного забруднення. Для визначення середнього заробітку загальну суму заробітку за два місяці, визначену у зазначений спосіб, необхідно поділити на два, оскільки, у випадку коли особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 перебувала на території радіоактивного забруднення в період з 23.05.1986 р. по 23.06.1986 р., що також підтверджується і довідкою від 23.03.1991 р. № 1396. (а.с.7)

Разом з тим, Позивачем до суду першої інстанції було додано довідку № 17/832 від 07.04.2009 року, яка містить відомості щодо роботи ОСОБА_1 та розміру її заробітку лише за травень 1986 року у розмірі 0,00717 грн. Відомостей про розмір заробітку у червні 1986 року вказана довідка не містить, як не містить і даних про заробітну плату Позивача за травень 1986 року по основній роботі. Крім того, довідка № 17/832 від 07.04.2009 року видана на імя ОСОБА_2. (а.с.8)

З огляду на те, що у травні 1986 року Позивач пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше місяця, а дані щодо заробітку ОСОБА_1 у червні 1986 року відсутні, та з урахуванням недоліків у оформленні відповідної довідки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість здійснення перерахунку пенсії, відповідно до ч.3ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки середній заробіток для обчислення пенсії визначається шляхом додавання саме заробітку за кожен із місяців роботи на території радіоактивного забруднення до заробітку на основній роботі, з наступним діленням отриманої суми на кількість місяців. Вказане, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні вимог у цій частині.

При цьому Позивач не позбавлена права на здійснення їй відповідного перерахунку пенсії згідно приписів ст.. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі подання до пенсійного органу належним чином оформленої довідки із зазначенням заробітку у кожному із неповних місяців,у яких ОСОБА_1 працювала на територіях радіоактивного забруднення.

Колегія суддів враховує і те, що розяснення пенсійного органу щодо можливості, але недоцільності проведення перерахунку за такою довідкою на умовах положень частини 2 статті 27 Закону № 1058 Позивачем не спростовано та сумнівів у його обґрунтованості у колегії суддів не виникає.

Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині зобовязання Відповідача здійснити розрахунок основної пенсії із застосуванням положень ч.2 ст.56 вищевказаного Закону, збільшивши розмір пенсії на 1% заробітку за кожний наступний рік роботи понад встановлений стаж, колегія суддів вважає, що судом допущено невірне застосування норм матеріального права, що полягає в наступному.

Згідно листа відповідача, пенсія позивачці призначена з 08 травня 2009 року.(а.с.12)

Більш того, пенсія позивачу розрахована згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058), а не по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон № 796), що Позивачем не заперечується..

Оскільки позивачу призначена пенсія на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», то перерахунок пенсії за понаднормовий стаж має здійснюватися у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказане зазначено і у пункті 16 Прикінцевих положень Закону № 1058 , згідно з яким до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом Закони України та інші нормативно правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки положення частини 2 статті 56 Закону № 796 суперечать положенням статті 28 Закону № 1058, то відсутні підстави для задоволення заяви Позивача щодо проведення такого перерахунку.

Таким чином, дії Відповідача в цій частині також є правомірними та такими, що узгоджуються з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України та вищевказаними положеннями законів, що регулюють дані правовідносини.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 стосовно її незгоди зі строками поновлення порушених прав не підлягає задоволенню через недоведеність факту порушення її прав.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2015 року у справі № 336/2730/15-а(2-а/336/82/2015) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко