Справа № 669/319/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 669/319/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Давидюк О.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

30 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Ледюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
в березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Білогірського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про визнання відмови неправомірною, зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді фельдшера час проходження військової служби в лавах Радянської Армії в період з 14 травня 1973 року по 05 травня 1975 року, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач уточнив позовні вимоги та просив зарахувати до стажу роботи на посаді фельдшера строкову військову службу в період з 27 серпня 1973 року по 03 травня 1975 року.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білогірського районного суду Хмельницької області та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в березні 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом №7/К/3 від 31.03.2015 року управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області повідомило позивача про те, що його спеціальний стаж становить 34 роки 05 місяців 13 днів. Посада фельдшера військової частини не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що посада фельдшера військової частини відноситься до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, управлінням Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зараховано до спеціального стажу роботи на посадах в закладах охорони здоров`я всього 34 роки 05 місяців 13 днів (а. с. 22-23). Період проходження позивачем строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 14 травня 1973 року по 05 травня 1975 року не зарахований відповідачем до спеціального стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 14 березня 1973 року був прийнятий на посаду медсестри Ставищанської дільничної лікарні та звільнений з цієї посади 12 травня 1973 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії.

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Із займаної посади позивача було звільнено у зв`язку з призовом на військову службу .

Враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, згідно з військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 , виданим 20 грудня 1981 року, довідкою, виданою Білогірський районним військовим комісаріатом №760 від 29 липня 1983 року, архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Росії №15/1/1002 від 25.02.2015 року, ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 14 травня 1973 року по 05 травня 1975 року на посаді фельдшера (а. с. 5, 8, 14).

Відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 року № 871, до закладів охорони здоров`я відноситься медична служба військової частини.

З урахуванням періоду проходження військової служби з 27 серпня 1973 року по 03 травня 1975 року позивач має більше 35 років стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому при призначенні вперше пенсії за віком він має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання зарахувати період проходження позивачем строкової військової служби до спеціального стажу та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі 07 липня 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.