Справа № 820/570/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р.Справа № 820/570/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21травня 2015 року по справі № 820/570/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "УКпостач" до Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "УКпостач" звернулось з позовом до Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 14.08.2014 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 362471,00 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 181235,50 грн., винесене по результатам акту перевірки № 679/20-11-15-01-22/30169718 від 01.08.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року задоволено позов (а.с. 176).

Скасовано податкове повідомлення-рішення Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 14.08.2014 року про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 362471,00 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 181235,50 грн.

Відповідач не погодившись з судовим рішенням першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, прийняту з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт наголошує на допущених порушеннях позивачем п.192.1.1 п.192, п. 192.3 ст. 192, п.198.2 ст. 198, п 198.6 ст.198, п.п. 201.2, 201.10 ст. 201 ПК України.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Неявка сторони, не є перешкодою для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що працівниками Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «УКпостач» з питань правомірності нарахування, від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в банку за січень - квітень 2014 року.

За наслідками перевірки складено акт від 01.08.2014 № 679/20-11-15-01-22/30169718, яким встановлено порушення позивачем п.192.1.1 п.192, п. 192.3 ст. 192, п.198.2 ст. 198, п 198.6 ст. 198, п.п. 201.2, 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 - VI, ПрАТ «УКпостач» завищено податковий кредит з ПДВ за січень - квітень 2014 року у сумі - 448 903, 03 грн., в т. ч. за квітень 2014 року 86 433, 24 грн., та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі -362 469, 79грн., в т. ч. Лютий 2014 року - 97 097, 59 грн.; Березень 2014 року - 201 070, 63 грн.; Квітень 2014 року -64 301,57 грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником Дергачівської ОСОБА_2 ГУ Міндоходів у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 14.08.2014 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 362 471,0 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції - 181 235,5 грн.

Також судом встановлено, що підставою для вище зазначених тверджень відповідача є той факт, що 19.03.2014 ПрАТ «УКпостач» до Красноперекопської ОДПІ (вх. №. НОМЕР_2 ) надано декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року разом з додатком № 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення) та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних». Листом від; 20.03.2014 №020/05/1177 ПрАТ «УКпостач» до ОДПІ надано всі необхідні документи до додатку № 8 до декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року по взаємовідносинам з ПАТ «ДТЕК Крименерго», ТОВ «Перший стандарт».

18 квітня 2014 року платником до Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області (вх. № НОМЕР_3) подана декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року разом з додатком № 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення) та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних». Підприємство листом від 18.04.2014 № 020/05/1634 (вх. ОДПІ № 2489/10/10 від 25.042014) до Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області надано всі необхідні документи до додатку № 8 до декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Славута - Сервіс».

Після перевірки зроблено висновок, що на порушення пункту 201 Податкового кодексу України ПрАТ «УКпостач» за березень-квітень 2014 року в граничні терміни подання декларації до заяви (додаток № 8) не надано копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку в зв'язку з придбанням таких товарів або копії первинних документів та за лютий 2014 року до перевірки не надано лист про надання копій підтверджуючих документів із штампом вхідної кореспонденції податкової інспекції, що призвело до завищення податкового кредиту у загальному розмірі 263 351,36 грн., в тому числі: за лютий 2014 року - на суму 199 049,79 грн. (по взаємовідносинам з ПАТ «ДТЕК Крименерго», ТОВ «Перший стандарт»), по взаємовідносинам з ТОВ «Славута - Сервіс»: за березень 2014 року - на суму 64 301,57 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом неправомірно знято суму з податкового кредиту ПрАТ «УКпостач» у розмірі 345 122, 84 грн. в тому числі: За лютий 2014 року - 199 049, 79 грн.; За березень 2014 року - 64 301, 57 грн.; За квітень 2014 року - 81 771, 48 грн., а отже податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.08.2014 року про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 362471,00 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 181235,50 грн. винесено Дергачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області з порушенням норм чинного законодавств України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що необхідною умовою для виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, за наявності належно оформлених податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи що ПрАТ «УКпостач», 20 березня 2014 року надав до Красноперекопської ОДПІ, де перебував на обліку у той період, документи до Додатку № 8 до декларації за лютий 2014 року по контрагентах: ПАТ «ДТЕК КРИМЕНЕРГО» ( код ЗКПО 96) та ТОВ «Перший стандарт» (код ЗКПО 136) зі всіма необхідними документами (вказане звернення було надано до податкової при проведенні перевірки).

Отже, ПрАТ «УКпостач», у встановлені законодавством строки, своєчасно надіслав до податкового органу відповідні документи до декларації за лютий 2014 року.

25 квітня 2014 року, ПрАТ «УКпостач» надав до Дергачевської МДПІ, документи до Додатку № 8 до декларації за березень 2014 і року по контрагенту: ТДВ «Славута - Сервіс» () зі всіма необхідними додатками (вказане звернення також було надано до податкової при проведенні перевірки).

26 травня 2014 року, ПрАТ «УКпостач» надав до Дергачевської МДПІ, документи до Додатку № 8 до декларації за квітень 2014 року по контрагенту: ТДВ «Славута - Сервіс» () зі всіма необхідними додатками (вказане звернення було надано до податкової при проведенні перевірки).

Згідно до наказу ГНАУ "Про затвердження Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статей 102 Податкові кодекси України" від 24.12.2010 р. № 1044 вказано, що обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - непереборна за даних умов сила (стихійне лихо, оголошена і неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові хвилювання, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, накопичення снігу або ожеледиця, вибух і тому подібне), яка є обставиною, що звільняє фізичну або юридичну особи від відповідальності за невиконання зобов'язань, передбачених податковим законодавством.

15 квітня 2014 року, Верховною ОСОБА_1 України ухвалений Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян і правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207 -VII від 15.04.2014 р. (далі - Закон № 1207). Закон також підтверджує суверенітету України відносно території АРК і збереження територіальної цілісності України згідно Конституції.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки перевірки ґрунтуються лише на даних комп'ютерної автоматизованої інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок" без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентом позивача, або його контрагентами (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит позивача.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобов'язань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Викладене вище вказує на надання позивачем для перевірки та суду належних первинних бухгалтерських документів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Недоведеність податковим органом порушення платником податку, при прийнятті спірних податкових повідомлень рішень, доводить протиправність визначення податкових зобовязань, і як наслідок цього безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року по справі № 820/570/15 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 липня 2015 року. У повному обсязі складена 09 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5