Справа № 804/3622/15
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 804/3622/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі № 804/3622/15
за позовом ОСОБА_1
до про Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання прийняти рішення,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська (далі по тексту відповідач) у якому просив: 1) визнати рішення від 27.02.2015 № 930 Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська таким, що порушує право згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 на приватизацію займаної квартири; 2) скасувати рішення від 27.02.2015 № 930; 3) зобовязати Квартирно - експлуатаційний відділу м. Дніпропетровська прийняти рішення згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та вжити заходів, передбачених цим Законом щодо приватизації квартири, яку позивач займає на підставі ордеру від 05.05.1991 № 112.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року провадження у справі № 804/3622/15 - відкрито.(а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що у Положенні № 215 від 21.04.2011 року відсутнє поняття «Закрите військове містечко», та коло осіб, які мають затверджувати перелік закритих військових містечок. Отже, відповідач оперує поняттям, що взагалі не визначено законодавством.

20 квітня 2015 року до суду першої інстанції, відповідач по справі надав письмове клопотання, в якому зазначив, що даний позов не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, і тому просив провадження у справі № 804/3622/15 закрити.(а.с.35-36)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року провадження в адміністративній справі № 804/3622/15 закрито.(суддя Царікова О.В.) (а.с.42-43)

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що питання, які повязані з приватизацією квартир, в тому числі і в частині відмови уповноваженим органом провести приватизацію, виникають з житлових відносин і повинні розглядатися судами у порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі № 804/3622/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач своїм рішенням № 930 від 27.02.2015 року про відмову в оформленні передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1, грубо порушив конституційне право позивача на приватизацію квартири.

Представник позивача у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги позивача заперечував, просив ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року № 804/3622/15 залишити без змін, у звязку з тим, що даний спір не підсудний адміністративному суду.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, підлягає залишенню без задоволення з огляду на такі підстави.

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про закриття провадження у справі, виходив з того, що позивач оскаржує рішення відповідача, як органу приватизації, який відмовив йому у приватизації житла державного житлового фонду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2.-2005 «Щодо застосування господарськими судами України положень процесуального законодавства стосовно розмежування компетенції між спеціалізованими адміністративними і господарськими судами» необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» визначено, що справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Також, у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним рішенням, фактично порушені житлові права позивача, а справа стосується визнання права позивача на приватизацію житла, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що питання, які повязані з приватизацією квартир, в тому числі і в частині відмови уповноваженим органом провести приватизацію, виникають із житлових відносин і повинні розглядатися у порядку цивільного судочинства.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято без порушення норм процесуального права, і тому ухвалу суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 20 квітня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,199,200,205 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі № 804/3622/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 06 липня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко