Справа № 2а-2975/10/1370
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року № 2а-2975/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

за участю секретаря Капустинської Н.М.

за участю: представника прокуратури ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа без заявлення самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, за участю Прокуратури міста Львова, про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень .,-

в с т а н о в и в:

Позивач, Закрите акціонерне товариство «Завод комунального транспорту» (надалі ЗАТ «Завод комунального транспорту») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (надалі - СДПІ з ОВП у м. Львові), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області та Прокуратури міста Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_3 врахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 232301/0/9731 від 08.06.2006р., № 232301/1/10821 від 29.06.2006р., № 232301/2/15328 від 13.09.2006р., № 232301/3/20413 від 30.11.2006р., № 482301/0/15327 від 13.09.2006р., № 482301/3/20412 від 30.11.2006р., № 222301/0/9732 від 08.06.2006р., № 222301/1/10822 від 29.06.2006р, № 222301/2/15330 від 13.09.2006р., № 222301/3/20411 від 30.11.2006р., № 242301/0/9730 від 08.06.2006р., № 242301/1/10823 від 29.06.2006р., № 242301/2/15329 від 13.09.2006р., № 242301/3/20414 від 30.11.2006р., № /0/9729 від 08.05.2006р., № /1/10825 від 29.06.2006р., № /2/15332 від 13.09.2006р., № /3/19896 від 24.11.2006р., № /0/15331 від 13.09.2006р., № 1/3/19897 від 24.11.2006р., а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/9728 від 08.06.2006р., № /1/10824 від 29.06.2006р., № /2/15333 від 13.09.2006р., № /3/19895 від 24.11.2006р. (том ІІІ а.с. 129-131).

Листом № 1119в від 30.04.2010р. Прокуратура міста Львова повідомила про вступ в справу № 2а-2975/10/1370 в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Львові.

Ухвалою попереднього судового засідання по справі № 2а-2975/10/1370 від 27.05.2010р., Львівський окружний адміністративний суд закрив провадження у справі у частині позовних вимог про визнання нечинним ОСОБА_3 Державної податкової інспекції у місті Львові «Про результати виїзної планової перевірки ЗАТ «Львівський автомобільний завод», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 31.12.2005р.» № 28/23-0/32483661 від 25.05.2006р. (том І а.с. 100). Ухвала суду набрала законної сили.

В ході судового розгляду, суд на підставі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну первинного відповідача ОСОБА_4 податкову інспекцію у м. Львові на її правонаступника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС.

У зв'язку із переходом платника податків на обліку до іншого податкового органу, суд залучив до участі у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Державної податкової служби. Вподальшому, на підставі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, суд замінив третю особу на її правонаступника ОСОБА_4 податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Ухвалою суду Львівський окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ЗАТ «Завод комунального транспорту» з позовом про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій Державної податкової інспекції у місті Львові.

Ухвала суду набрала законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не було допущено порушень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», кошти отримані позивачем від ТзОВ «Дніпрометснаб» саме за простий іменний вексель, корегування валових доходів підприємства здійснювалось на підставі первинних документів, позивачем підставно сформовано валові витрати по договорах доручення та про надання агентських послуг. Окрім цього, позивач стверджував, що ним правомірно застосовано нульову ставку ПДВ при продажі автомобілів марки «ГАЗ» власного виробництва, підприємством не було допущено порушень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», тощо.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав із врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 30.10.2013р.

Представник прокуратури підтримав позовні вимоги в повному обсягу.

Заявою (вх. № суду 361 від 06.01.2015р.) ліквідатор Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» ОСОБА_6 просив розглядати дану справу за його відсутності згідно вимог закону по наявним у справі документах.

Представник відповідача позов не визнав, з підстав наведених у запереченні на адміністративний позов (вих. № 8424/10-010/146 від 06.05.2010р.; том. І а.с. 90-97). Просив у задоволенні позову відмовити з підстав допущення платником податків порушень податкового законодавства, які описані в акті перевірки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ЗАТ «Завод комунального транспорту» зареєстровано виконавчим комітетом Львівської міської ради 07.05.2003р. та присвоєно ідентифікаційний номер в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - 32483661, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 18.07.2011р. (том ІІ а.с. 58-60).

Відповідно до дублікату Статуту ЗАТ «Завод комунального транспорту» (нова редакція затверджена Загальними зборами акціонерів товариства 21.12.2005р. та зареєстрована державним реєстратором 07.04.2006р.) ЗАТ «Завод комунального транспорту» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод».

Згідно Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17701897 від 19.06.2006р. вбачається, що позивач зареєстрований платником зазначеного податку ДПІ у м. Львові.

Судом встановлено, що в період з 27.03.2006р. по 11.05.2006р. ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Львові було проведено виїзну планову перевірку ЗАТ «Львівський автомобільний завод» за результатами якої складено ОСОБА_6 № 28/23-0/32483661 від 25.05.2006р. Про результати виїзної планової перевірки Закритого акціонерного товариства «Львівський автомобільний завод», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 31.12.2005р. (том VІ а.с. 180-281).

З ОСОБА_6 перевірки вбачається, що в ході перевірки податковим органом було встановлено наступні порушення, які є предметом судового дослідження:

- п. 1.32, п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5, п. 6.1 ст. 6 п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого підприємством завищено відємне значення обєкта оподаткування в розмірі 5 142 400,00грн. та занижено податок на прибуток на суму 17 167 904,15 грн.;

- пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1, п. 4.5 ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7, п. 11.5, п. 11.19 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого підприємством завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 5 614 498,88 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 18 512 127,22 грн.;

- ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в результаті чого донараховано пені в розмірі 1 174 268,82 грн.;

- ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в результаті чого донараховано пені в розмірі 1 837 494,27 грн.;

- п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого підприємство не утримало і не внесло до бюджету податок з доходів нерезидента на загальну суму 51 152,45 грн.

Судом встановлено, що на підставі ОСОБА_6 № 28/23-0/32483661 від 25.05.2006р. відповідачем винесено наступні рішення, які є предметом судового розгляду:

- податкове повідомлення-рішення № 232301/0/9731 від 08.06.2006р.(визначено суму податкового зобов'язання із сплати податку на прибуток підприємств 31 176 089,40 грн., в т.ч. 17 167 904,14 грн. основного платежу та 14 008 185,25 грн. штрафних санкцій; том І а.с. 237, том ІІ а.с. 228); в результаті адміністративного оскарження рішення відповідачем винесено:

податкові повідомлення-рішення № 232301/1/10821 від 29.06.2006р. (том І а.с. 239, том ІІ а.с. 230), № 232301/2/15328 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 234) та № 232301/3/20413 від 30.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 31 130 670,67 грн., в т.ч. 17 167 904,14 грн. основного платежу та 14 008 185,25 грн. штрафних санкцій, том ІІ а.с. 236);

а також податкові повідомлення-рішення № 482301/0/15327 від 13.09.2006р. (том І а.с. 245, том ІІ а.с. 232) та № 482301/3/20412 від 30.11.2006р. (додатково визначено податкове зобов'язання із сплати податку на прибуток підприємств в сумі 2 537 853,58 грн., в т.ч. 0 грн. основного платежу та 2 537 853,58 грн. штрафних санкцій, том ІІ а.с. 236);

- податкове повідомлення-рішення № 222301/0/9732 від 08.06.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 34 956 402,52 грн., том І а.с. 238, том ІІ а.с. 228); в результаті адміністративного оскарження рішення відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: №222301/1/10822 від 29.06.2006р. (податкове зобовязання залишено без змін, том І а.с. 240, том ІІ а.с. 230), № 222301/2/15330 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 234) та № 222301/3/20411 від 30.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 27 768 190,83 грн., в т.ч. 18 512 127,22 грн. основного платежу, та 9 256 063,61 грн. штрафних санкцій, том ІІ а.с. 236);

- податкове повідомлення-рішення № 242301/0/9730 від 08.06.2006р. (зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 5 614 498,88 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 5 204 777,82 грн., том І а.с. 236, том ІІ а.с. 229); в результаті адміністративного оскарження рішення відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: № 242301/1/10823 від 29.06.2006р. (зобовязання залишено без змін, том І а.с. 241, том ІІ а.с. 230); № 242301/2/15329 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 234) та № 242301/3/20414 від 30.11.2006р. (зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 5 614 498,88 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 2 807 249,52 грн., том ІІ а.с. 235);

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/9728 від 08.06.2006р. (нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності в розмірі 3 011 763,09 грн., том І а.с. 235, том ІІ а.с. 228); в результаті адміністративного оскарження рішення відповідачем винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /1/10824 від 29.06.2006р. (том І а.с. 242, том ІІ а.с. 231, 245), № /2/15333 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 233, 242), № /3/19895 від 24.11.2006р. (пеня, нарахована рішенням від 08.06.2006р. в сумі 3 011 763,09 грн. залишена без змін, том І а.с. 246, том ІІ а.с. 237, 241);

- податкове повідомлення-рішення № /0/9729 від 08.05.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 153 457,35 грн., в т.ч. 51 152,45 грн. основного платежу, 102 304,90 грн. штрафних санкцій, том І а.с. 233, том ІІ а.с. 229); в результаті адміністративного оскарження рішення відповідачем винесено:

податкові повідомлення-рішення № /1/10825 від 29.06.2006р. (том І а.с. 243, том ІІ а.с. 231, 244), № /2/15332 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 233, 243) та № /3/19896 від 24.11.2006р. (податкове зобов'язання, визначене рішенням від 08.05.2006р. в сумі 153 457,35 грн. залишено без змін, том І а.с. 247, том ІІ а.с. 237, 240);

а також податкові повідомлення-рішення № /0/15331 від 13.09.2006р. (том ІІ а.с. 232, 238) та 1/3/19897 від 24.11.2006р. (додатково визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 636,00 грн., в т.ч. 1 212,00 грн. основного платежу, 2 424,00 грн. штрафних санкцій, том ІІ а.с. 237, 239).

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо встановлених податковим органом порушень по податку на прибуток підприємств (податкові повідомлення-рішень № 232301/0/9731 від 08.06.2006р. № 232301/1/10821 від 29.06.2006р., № 232301/2/15328 від 13.09.2006р., № 232301/3/20413 від 30.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання із сплати податку на прибуток підприємств 31 176 089,40 грн., в т.ч. 17 167 904,14 грн. основного платежу та 14 008 185,25 грн. штрафних санкцій) та № 482301/0/15327 від 13.09.2006р., № 482301/3/20412 від 30.11.2006р. (додатково визначено податкове зобов'язання в сумі 2 537 853,58 грн., в т.ч. 0 грн. основного платежу та 2 537 853,58 грн. штрафних санкцій) судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 перевірки (стор. 25-50 ОСОБА_3, том VІ, а.с. 204-228) вбачається, що в ході перевірки податковим органом було встановлено порушення п.п. 1.32, п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5, п. 6.1 ст. 6 п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування в розмірі 5 142 400,00 грн. та занижено податок на прибуток на суму 17 167 904,15 грн. Такі висновки податкового органу ґрунтуються на встановленні:

- заниження платником податків скоригованого валового доходу на загальну суму 34 573 596,97 грн., в т.ч. за 2004 рік в сумі 17 871 705,27 грн., за 1 квартал 2005 року в сумі 3 288 042,63 грн., за 2 квартал 2005 року в сумі 3 502 452,37 грн., за 3 квартал 2005 року в сумі 1 395 679,24 грн., за 4 квартал 2005 року в сумі 8 515 717,46 грн.

- завищення загальної суми валових витрат на загальну суму 39 240 419,65 грн., в т.ч. за 2004 рік у розмірі 32 868 885,1 грн., за 1 квартал 2005 року у розмірі 170 834,04 грн., за 2 квартал 2005 року у розмірі 5 682 346,58 грн., за 3 квартал 2005 року у розмірі 518 353,93 грн.

Позиція податкового органу про заниження позивачем скоригованого валового доходу (в сумі 34 573 596,97 грн.) ґрунтується на непредставленні при проведенні перевірки доказів надходження від ТОВ «Дніпрометснаб» коштів в сумі 7 000 000,00 грн. саме за придбання цінних паперів, продажу платником податків автобусів власного виробництва нерезидентам за цінами, нижче фактичної собівартості даних марок автобусів та нижче ціни продажу тих же марок автобусів на митній території України, здійснення коригування товариством валових доходів підприємства на суму повернених товарів (послуг) без відповідних первинних документів.

ОСОБА_3 перевірки (стор. 26-27 ОСОБА_3, том VI а.с. 204, 205), вбачається, що перевіркою встановлено факт поступленя на розрахунковий рахунок ЗАТ «Львівський автомобільний завод» 30.11.2005р. коштів від ТОВ «Дніпрометснаб» в сумі 7 000 000,00 грн. (без ПДВ). Відповідно до виписки банку від 30.11.05р. дані кошти перераховані за простий іменний вексель згідно договору № 139/6-05/К від 30.11.05р. Підприємством для перевірки не представлено договору купівлі-продажу простого іменного векселя № 139/6-05/К від 30.11.05р., акту прийому-передачі векселя та будь-яких інших документів, що підтверджують факт перерахування коштів саме в оплату за вексель.

Податковий орган стверджує, що позивачу в ході проведення планової документальної перевірки було надано вимогу б/н від 27.04.2006 року про надання вищезазначених документів для перевірки та складено акт № 51 від 04.05.2006 року про ненадання посадовими особами ЗАТ «Львівський автомобільний завод» документів до перевірки.

Згідно п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий дохід - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Враховуючи вищенаведене, податковий орган вважає, що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» в порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включено до складу валового доходу суму коштів, що надійшла на розрахунковий рахунок підприємства 30.11.2005р. в сумі 7 000 000,00 грн., а із врахуванням індексу інфляції (102,4 %) 7 168 000,00 грн.

Суд констатує, що позивач не заперечує факт отримання ним 30.11.2005р. на свій банківський рахунок 7 000 000,00 грн. від ТОВ «Дніпрометснаб». Позивачем долучено до матеріалів даної справи копії договору купівлі-продажу цінних паперів № 139/6-05/К, укладеного 30.11.2005р. між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» в особі ТзОВ «ФІК «Брок-Інвест» та ТОВ «Дніпрометснаб» на придбання простого векселя (емітент ВАТ «ЛАЗ», № бланку 60, дата складання 30.01.2004р.) вартістю 10 000 000,00 грн., акту приймання-передачі цінних паперів від 30.11.2005р. до договору купівлі-продажу цінних паперів № 139/5-05/К від 30.11.2005р. та копію простого векселя вартістю 10 000 000,00 грн., емітент ВАТ «Львівський автобусний завод», № бланку 60, дата складання 30.01.2004р. (том ІV а.с.12-15).

Суд не приймає подані позивачем копії документів (копії договору, акту та векселя) як докази по справі в силу наступного: по-перше, позивачем не надано жодних доказів представлення зазначених документів податковому органу в ході проведення перевірки чи підтвердження наявності поважних причин які унеможливлювали їх надання при перевірці; по-друге, в матеріалах справи не міститься відомостей які спростовували обставини скерування платнику податків вимоги б/н від 27.04.2006 року про надання вищезазначених документів для перевірки та/або вмотивованої відповіді та таку вимогу; по-третє, товариством не надано суду доказів надсилання податковому органу заперечення на ОСОБА_3 перевірки, в порядку встановленому законом, де б платник податків спростовував зазначені висновки ревізорів.

За таких обставин суд критично ставиться до доводів позивача про представлення ним первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ «Дніпрометснаб» при проведенні перевірки та відхиляє такі докази. За наведеного суд приходить до висновку про підставність тверджень податкового органу про заниження платником податків скорегованого валового доходу у 4 кварталі 2005 року на суму 7 000 000,00 грн. (із врахуванням індексу інфляції 7 168 000,00 грн.) по взаємовідносинах із ТОВ «Дніпрометснаб».

В ході проведення планової документальної перевірки перевіряючими також встановлено, що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» протягом 2004-2005 років здійснював продаж автобусів власного виробництва нерезидентам за цінами, нижче фактичної собівартості даних марок автобусів та нижче ціни продажу тих же марок автобусів на митній території України (стор. 27-30 ОСОБА_3, том VI а.с. 205-208). Операції з продажу автобусів нерезидентам оформлялися видатковими накладними та вантажно-митними деклараціями. Дані операції відображені в бухгалтерському обліку підприємства проведеннями: Дт. рах.362 ОСОБА_7 або Дт. рах.6812 Кт.рах.362. Суму доходу від реалізації автобусів нерезидентам включено до суми скоригованого валового доходу підприємства за відповідні періоди 2004 2005 років. Посадовими особами підприємства для перевірки представлено розшифровку фактичної собівартості автобусів власного виробництва в розрізі місяців.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

Згідно п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» положення підпункту 7.4.1 поширюються також на операції з особами, які не є платниками податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками. Відповідно до п. 10.1. ст. 10 Закону, прибуток платників податку, включаючи підприємства, засновані на власності окремої фізичної особи, оподатковується за ставкою 25 відсотків до об'єкта оподаткування.

Отже, враховуючи те, що нерезиденти не є платниками податку на прибуток за ставкою 25 відсотків до обєкта оподаткування, то на операції платника податку з нерезидентами поширюється дія п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Пунктом 1.20 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено термін «звичайна ціна», а саме: якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни.

Додатково до правил визначення звичайної ціни, Кабінет Міністрів України має право встановити методологію визначення звичайної ціни товарів (робіт, послуг), які продаються (надаються) платниками податку, визначеними як природні монополісти відповідно до закону, виходячи з таких правил: а) у разі коли неможливо визначити ціну товарів (робіт, послуг) через відсутність або недоступність відповідної інформації, для визначення звичайної ціни використовується метод ціни перепродажу (наступного продажу) таких товарів (робіт, послуг). При цьому ціна товарів (робіт, послуг), що продаються платником податку, визначається на рівні ціни, за якою такі товари (роботи, послуги) перепродаються їх покупцем у разі наступного продажу, з урахуванням визначених за допомогою застосування звичайних цін фактичних витрат, понесених цим покупцем під час продажу та просування на ринок цих товарів (робіт, послуг), а також звичайного для даного виду діяльності прибутку покупця (без врахування ціни, за якою покупцем були придбані у продавця товари); б) у разі неможливості використання методу ціни перепродажу товарів (робіт, послуг) використовується метод «витрати плюс» (витратний), за яким ціна товарів (робіт, послуг), що продаються платником податку, визначається як сума фактичних (понесених) витрат та звичайного для даного виду діяльності прибутку. При цьому враховуються визначені із застосуванням звичайних цін витрати на виробництво (придбання) та (або) продаж товарів, їх транспортування, зберігання, страхування або інші подібні витрати.

Відповідач стверджує, що в ході проведення планової документальної перевірки посадовим особам ЗАТ «Львівський автомобільний завод» надано письмовий запит № 7090/23-0 від 27.04.2006 року з проханням надати письмове обґрунтування рівня цін на автобуси власного виробництва, які реалізовувались протягом 2004 2005 років нерезидентам (в розрізі марок автобусів). Посадовими особами підприємства вищевказаного пояснення не надано, про що складено акт № 51 від 04.05.2006 року про ненадання посадовими особами ЗАТ «Львівський автомобільний завод» документів до перевірки.

Враховуючи вищенаведене, податковий орган дійшов до висновків про заниження ЗАТ «Львівський автомобільний завод» доходу від продажу товарів (робіт, послуг) за рахунок заниження ціни продажу товарів (автобусів) нерезидентам за перевіряємий період на суму 24 952 244,70 грн. чим порушено п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». За рахунок цього порушення підприємством занижено скориговану суму валових доходів на суму 25 795 303,11грн. (разом із індексацією занижених валових доходів), в т.ч. за 2004 рік на суму 16 627 022,80 грн., за 1 квартал 2005 року 3 288 042,63 грн., за 2 квартал 2005 року 3 136 840,98 грн., за 3 квартал 2005 року 1 395 679,24 грн., за 4 квартал 2005 року 1 347 717,46 грн. (розрахунок суми порушення наведено в додатку № 6 до акту перевірки та акті перевірки; том VI а.с. 207-208).

Позивачем взагалі не спростовано суті наведеного порушення, докази, які спростовують суть порушення, в матеріалах справи відсутні.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено, що підприємством коригувалися валові доходи на суму повернених товарів (послуг) на загальну суму 1 565 207,98 грн. (стор. 30-31 ОСОБА_3, том VI а.с. 208, 209), а саме: по контрагенту Галкомторг на суму 506 100,00 грн. (накладна № ЗА 000132 від 28.12.2004р., 4 квартал 2004 року), по контрагенту Форум плюс на суму 14 876,62грн. (накладні № ЗА-000120 від 29.10.2004р. та № ЗА 0000121 від 29.10.2004р., 4 квартал 2004 року), по контрагенту ВАТ «Газ авто» на суму 551 420,00 грн. (накладна № ЗА-000131 від 07.09.2004р., 3 квартал 2004 року), по контрагенту Техно Ресурс на суму 127 200,00 грн. (накладна № ЗА-000001 від 27.05.2004р., 2 квартал 2004 року), по контрагенту ОСОБА_8 Комплектація на загальну суму 20 561,39 грн. (накладні № ЗА-000028 від 12.05.2005р., № ЗА-000029 від 12.05.2005р., № ЗА-000030 від 12.05.2005р., 2 квартал 2005року), по контрагенту Київ ЛАЗ автосервіс на суму 345 050,00 грн. (накладна № ЗА-00008 від 21.04.2005р., 2 квартал 2005 року). Зазначені операції відображено в бухгалтерському обліку підприємства наступними проведеннями: Дт. рах. 361, 362 Кт. рах. 701, 712, 719.

Відповідно до п. 5.10 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у разі коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари (результати робіт, послуг) продавцю, платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють відповідний перерахунок валових доходів або валових витрат (балансової вартості основних фондів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми компенсації.

Податковий орган стверджує, що: підприємством для перевірки не представлено накладних, або будь-яких інших документів, що свідчать про факт повернення товарів чи права власності на результати робіт (послуги); посадовим особам ЗАТ «Львівський автомобільний завод» надано вимоги про надання вищевказаних документів до перевірки № 5 від 11.04.2006р. та № 6 від 04.05.2006р. і складено акт № 51 від 04.05.2006р. про ненадання посадовими особами ЗАТ «Львівський автомобільний завод» документів до перевірки.

Позивач в адміністративному позові (том I а.с. 7) стверджує про здійснення ним корегування валових доходів підприємства на суму повернених товарів на підставі відповідних первинних документів.

Суд констатує, що законом встановлено можливість корегування заявнику валових доходів (витрат) підприємства на підставі відповідних первинних бухгалтерських документів. Разом з тим, позивачем не надано доказів представлення податковому органу таких первинних документів, не міститься зазначених доказів і в матеріалах даної справи.

За таких обставин суд погоджується із доводами податкового органу про порушення позивачем п. 5.10 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» внаслідок безпідставного зменшення скоригованого валового доходу за обревізований період на суму 1 565 207,98 грн. (1 610 293,86 грн. (із індексацією занижених валових доходів), в т.ч. за 2004 рік на суму 1 244 682,47 грн. та за 2 квартал 2005 року на суму 365 611,39 грн.).

Позиція податкового органу про завищення позивачем загальної суми валових витрат (на загальну суму 39 240 419,65 грн.) ґрунтується на безпідставному віднесені до складу валових підприємства суми коштів перерахованих на користь ВАТ «Львівський автобусний завод» згідно договору поставки штампів № ШТ-2004 від 27.01.2004р., вартості сум комісійної винагороди по взаємовідносинах із ТзОВ «Форум Плюс», вартості агентських послуг по взаємовідносинах із ПП «Акватон», ТОВ «Стілвел», МПП «Банкан» та ПП «АПЄГЗ» а також безпідставного включення до валових витрат за звітні періоди 2005 року відємного значення податку (збитків) за 2004 рік.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) - господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Згідно із п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», під валовими витратами виробництва та обігу розуміється … сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В ході перевірки встановлено (стор. 35-38 ОСОБА_3, том VI а.с. 213-216), що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» включено до складу валових витрат у І кварталі 2004 року витрати на придбання у ВАТ «Львівський автобусний завод» товарно-матеріальних цінностей (штампів) на суму 25 000 000,00 грн. (крім того ПДВ 5 000 000,0 грн.). Дані товарно-матеріальні цінності (штампи) оприбутковано підприємством 31.01.2004р. відповідно до внутрішньої прихідної накладної № ЗА-0000961 від 31.01.2004р. Дана операція в бухгалтерському обліку підприємства відображена проведенням: ДТ 281 «Товари на складі» КТ 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Як вірно встановлено податковим органом в ході проведення перевірки, 27.01.2004р. між ВАТ «Львівський автобусний завод» (постачальник) та ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (покупець) було укладено договір поставки №ШТ-2004 згідно якого покупцем придбано штампи за ціною згідно специфікації на загальну суму 30 000 000,00 грн. (том IV а.с. 2-5).

Позивач стверджує, що видатковою накладною № Л-00000165 від 31.01.2004 року, прихідною накладною № ЗА-0000961 від 31.01.2004 року, податковою накладною №140 від 30.01.2004 року на суму 30 000 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5 000 000,00 грн. (том IV а.с. 6-11) підтверджується факт придбання обумовлених договором поставки № ШТ-2004 штампів, господарська операція належним чином відображена у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідач стверджує, що зазначені штампи були придбані ВАТ «Львівський автобусний завод» у ПТВП «Марс», а потім продані ЗАТ «Львівський автомобільний завод» фактично відсутні, зазначені обставини встановлені в ході проведення зустрічних перевірок та підтверджені судами вході розгляду інших судових справ.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Як вбачається з постанови господарського суду Львівської області від 25.11.2010р. у справі № 12/346А за позовом ЗАТ «Завод комунального транспорту» до Державної податкової інспекції у м. Львові про визнання нечинними податкових-повідомлень рішень № 52301/0/3782 від 03.03.2006р., № 52301/1/7897 від 03.05.2006р. та № 52301/2/12418 від 25.07.2006р. (номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12555302, справа про оскарження рішень відповідача якими визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість по спірній господарській операції), судом встановлено наступне: «постановою господарського суду Львівської області від 17.09.2008р. № 3/90А (5/3105-19/398А) договір № ШТ-2004 від 27.01.2004р. укладений між ВАТ «Львівський автобусний завод» та ЗАТ «Львівський автомобільний завод» визнаний недійсним з моменту укладення. Дана постанова залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2009р.

Окрім того, як вбачається з постанови господарського суду Львівської області від 17.09.2008р. по справі № 3/90А (5/3105-19/398А), судом було встановлено, що вироком Артемівського суду Донецької області по кримінальній справі № 1-478-2005 р. відносно директора ПТВП «Марс» ОСОБА_9 встановлено, що з метою приховання того, що товар не був поставлений на ВАТ «Львівський автобусний завод», директором на звалищах різних підприємств придбані бувші у використанні пресс-форми, які були поставлені на ВАТ «ЛАЗ», щоб закрити угоду за результатами 2004 року.

Згідно висновку експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 807/21-808/25 від 22.03.2005 р. обладнання, а саме агрегат КПС 34 поставлене ПТВП «Марс» по договору № ЛИТ-04-29 на ВАТ «Львівський автобусний завод» є таким, що було у використанні. Висновок експерта №1170/05 від 21.03.05 свідчить про те, що маркування, яке відповідає специфікації за договором №ЛИТ-04-29 від 28.01.04 не є первісним маркуванням виробів, що в подальшому були поставлені на ВАТ «ЛАЗ», а первісне маркування знищено.

Таким чином, товар, який був придбаний ВАТ «ЛАЗ» у ПТВП «Марс», а потім проданий ЗАТ «Львівський автомобільний завод», фактично відсутній.

Ці обставини Були предметом дослідження і встановлені постановою господарського суду Львівської області від 18.05.2006 та ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2006 у справі № А5/74-12/28, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу №ЛІТ-04-29 від 28.01.2004 р., укладений між ПТВП «Марс» та ВАТ «Львівський автобусний завод» (том ІІ а.с.54-63). Зазначеною постановою господарського суду Львівської області встановлено, що ПТВП «Марс» усвідомлював, що ним укладається договір на продаж товару, що фактично відсутній.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що на момент укладення договору купівлі-продажу між ПТВП «Марс» та ВАТ «Львівський автобусний завод», зазначений в договорі товар був відсутній, отже в подальшому ВАТ «Львівський автобусний завод» (правонаступником якого є ВАТ «Пасавтором») не міг реалізувати зазначений вище товар ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (правонаступником якого є ЗАТ «Завод комунального транспорту») через його фактичну відсутність».

Зазначена постанова першої інстанції залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013р. у справі К/9991/19665/12 (номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 31453273;)

Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги встановлені в ході розгляду інших справ (№ 12/346А (К/9991/19665/12) та № 3/90А (5/3105-19/398А)) обставини нікчемності та безтоварності договору № ШТ-2004, укладеного 27.01.2004р. між ВАТ «Львівський автобусний завод» та ЗАТ «Львівський автомобільний завод» на поставку штампів, відсутність фактичного руху товарно-матеріальних цінностей, невідповідність задекларованих витрат (в сумі 25 000 000,00 грн.) визначеним законом кваліфікаційним ознакам до витрат підприємства, які можуть бути віднесені до складу валових витрат, суд погоджується із доводами податкового органу про порушення позивачем п.п. 1.32, п. 5.1, п.п. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» чим завищено у 1 кварталі 2004 року валові витрати підприємства на суму 27 575 000,00 грн. (суму вказано із врахуванням індексації).

В ході перевірки встановлено (стор. 38-41 ОСОБА_3, том VI а.с. 216-219), що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» укладено ряд договорів доручення із ТзОВ «Форум Плюс» (), а саме: № ЛФ-1/12-03 від 01.12.2003р. та № Д-01/04/05-01 від 01.04.2005р. Згідно зазначених договорів ЗАТ «ЛАЗ» (Довіритель) доручає та надає повноваження торгового представника, а ТзОВ «Форум Плюс» (Повірений) приймає доручення та повноваження та зобовязується від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя здійснювати наступні юридичні та фактичні дії на ринку України: просувати автобуси марки «ЛАЗ», виробництва Довірителя та торгову марку Довірителя, розміщувати рекламу; здійснювати пошук Покупців Товару для укладання Договорів купівлі продажу від імені та в інтересах Довірителя; отримувати винагороду за фактично проведену роботу.

Відповідно до умов даних договорів, у випадках, коли повірений заключає Договір від імені Довірителя, при умові розрахунку за кожну продану одиницю товару, Повірений отримує комісійну винагороду.

Згідно зі ст. 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до статті 1003 Цивільного кодексу України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Статтею 1005 Цивільного Кодексу визначено, що Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто.

В ході перевірки податковим органом встановлено наступне: на виконання умов договору доручення № ЛФ-1/12-03 від 01.12.2003 р. сторонами підписано акти виконаних робіт від 26.03.2004р., 31.03.2004р., 26.04.2004р., 30.06.2004р., 30.06.2004р., 30.06.2004р., 31.08.2004р., 30.09.2004р., 30.11.2004р., 30.11.2004р., 30.12.2004р., 30.12.2004р., 30.12.2004р., 28.02.2005р., 28.02.2005р., 28.02.2005р., 28.02.2005р., 28.02.2005р., 06.04.2005р., 05.05.2005р., 05.05.2005р., 05.05.2005р., 01.06.2005р., 01.06.2005р., 10.06.2005р., 01.06.2005р., 01.07.2005р. на загальну суму 3 534 468,88 грн., ПДВ 706 893,78 грн. (перелік актів та вартість робіт наведено на стор. 39, 40 ОСОБА_3, том VI а.с. 217, 218); на виконання умов договору доручення № Д-01/04/05-01 від 01.04.05 р. сторонами підписано акти виконаних робіт від 05.05.2005р., 01.07.2005р., 01.07.2005р., 01.07.2005р., 01.06.2005р. на суму 498 047,00 грн., ПДВ 99 609,40 грн. (перелік актів та вартість робіт наведено на стор. 40 ОСОБА_3, том VI а.с. 218). Згідно наданих ТзОВ «Форум Плюс» розрахунків за період 2004-2005 рр. визначено покупців продукції (автобусів) ЗАТ «ЛАЗ», операції з купівліпродажу з якими були проведені в рамках підписаних договорів доручення.

Відповідач стверджує, що ЗАТ «ЛАЗ» самостійно укладались угоди купівлі продажу автобусів з покупцями, зазначеними у розрахунках комісійної винагороди, оплата покупців за поставлений товар проводилась безпосередньо на розрахункові рахунки ЗАТ «ЛАЗ». Враховуючи викладене, податковий орган зазначає про повну відсутність взаємозвязку між договорами доручення № ЛФ-1/12-03 від 01.12.2003р., № Д-01/04/05-01 від 01.04.2005р. та договорами купівлі-продажу автобусів, а відповідно безпідставність формування валових витрат підприємства в цій частині.

Суд констатує, що позивач не заперечив факт укладення договорів та нарахування в зазначеному розмірі комісійної винагороди, а в адміністративному позові (том I а.с. 7) стверджує про підставність включення до складу валових витрат сум комісійної винагороди по взаємовідносинах із ТзОВ «Форум Плюс».

Разом з тим в матеріалах справи відсутні зазначені договори доручення, акти виконаних робіт, розрахунки комісійної винагороди чи будь-які інші докази які б підтверджували обґрунтованість нарахування та включення до складу валових витрат комісійної винагороди, як от докази щодо розміру та розрахунку винагороди, підстав її нарахування в розрізі конкретних підписаних правочинів на реалізацію автобусів, повязаність наданих повіреним послуг із веденням господарської діяльності товариства, тощо.

За наведеного суд приходить до висновку, що в порушення п. 1.26, п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ЗАТ «Львівський автомобільний завод», укладаючи безпосередньо та самостійно договори купівлі-продажу продукції із замовниками, безпідставно включено до складу валових витрат суми комісійних винагород у розмірі 4 007 658,35 грн., перерахованих ТзОВ «Форум Плюс» (яке не здійснювало правочини із третіми особами), в результаті чого завищено валові витрати за 2004 рік у розмірі 2 959 114,94 грн., за 2005 рік у розмірі 1 233 934,55 грн.

В ході перевірки податковим органом також встановлено віднесення ЗАТ «Львівський автомобільний завод» на валові витрати вартості «агентських послуг», отриманих від субєктів підприємницької діяльності на загальну суму 2 225 597,41 грн. (стор. 41-47 ОСОБА_3, том VI а.с. 219-227), а саме:

- Згідно договору №15/01-04-02 від 15.01.04, укладеного між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (Замовник) та ПП «Акватон» (ОСОБА_6), Замовник доручає, а ОСОБА_6 зобовязується здійснити пошук покупців автобусів ЛАЗ. За виконані роботи, результатом яких буде укладання Замовником договорів купівлі-продажу з покупцями, Замовник зобовязується виплатити винагороду ОСОБА_6 в розмірі, який вказаний в акті виконаних робіт. Вартість робіт (послуг) по договору складає 339 746,67 грн., крім того ПДВ 67 949,33грн.;

- Згідно договору №14/07-1 від 28.08.04, укладеного між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (Замовник) та ТОВ «Стілвел» (ОСОБА_6), Замовник доручає, а ОСОБА_6 зобовязується здійснити пошук покупців автобусів ЛАЗ. За виконані роботи, результатом яких буде укладання Замовником договорів купівлі-продажу з покупцями, Замовник зобовязується виплатити винагороду ОСОБА_6 в розмірі, який вказаний в акті виконаних робіт. Вартість робіт (послуг) по договору складає 756 250,00 грн., крім того ПДВ 151 250,00 грн.;

- Згідно договору №15/01-04-04 від 23.01.04, укладеного між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (Замовник) та МПП «Банкан» (ОСОБА_6), Замовник доручає, а ОСОБА_6 зобовязується здійснити пошук покупців автобусів ЛАЗ. За виконані роботи, результатом яких буде укладання Замовником договорів купівлі-продажу з покупцями, Замовник зобовязується виплатити винагороду ОСОБА_6 в розмірі, який вказаний в акті виконаних робіт. Вартість робіт (послуг) по договору складає:

за вересень 2004 року 376 600,00 грн., крім того ПДВ 75 400,00 грн.;

за жовтень 2004 року 24 000,00 грн., крім того ПДВ 4 800,00 грн.;

за листопад 2004 року 23 916,67 грн., крім того сума ПДВ 4 783,33 грн. та 87 050,00 грн., крім того ПДВ 17 410,00 грн.;

- Згідно договору № 02/08-04-03 від 02.08.04, укладеного між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» (Замовник) та ПП «АПЄГЗ» (ОСОБА_6), Замовник доручає, а ОСОБА_6 зобовязується здійснити пошук покупців автобусів ЛАЗ. За виконані роботи, результатом яких буде укладання Замовником договорів купівлі-продажу з покупцями, Замовник зобовязується виплатити винагороду ОСОБА_6 в розмірі, який вказаний в акті виконаних робіт. Вартість робіт (послуг) по договору складається із 66 666,67 грн., крім того сума ПДВ 13 333,33грн., 118 740,00 грн., крім того сума ПДВ 23 748,00грн., 86 460,00 грн., крім того сума ПДВ 17 292,00 грн., 100 000,00 грн., крім того сума ПДВ 20 000,33 грн., 121 450,00 грн., крім того сума ПДВ 24 290,00 грн. та 124 718,00 грн., крім того сума ПДВ 24 943,60 грн.

Відповідач стверджує, що при проведенні перевірки документів, які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договорів купівлі-продажу з покупцями автобусів, кошториси витрат на виконані роботи та будь-які інші документи на паперових і машинозчитуваних носіях інформації, що вказують факт та необхідність виконання вищевказаних робіт (наданих послуг) для ведення господарської діяльності ЗАТ «Львівський автомобільний завод», та що дані витрати повязані з господарською діяльністю підприємства, не надано, а відповідно включення вартості таких послуг до складу валових витрат суперечить закону.

Суд констатує, що позивач підтверджує укладення договорів про надання агентських послуг та нарахування в зазначеному розмірі агентських послуг. Позивач стверджує в позовній заяві про підставність включення до складу валових витрат вартості агентських послуг по взаємовідносинах із ПП «Акватон», ТОВ «Стілвел», МПП «Банкан» та ПП «АПЄГЗ», фактичне надання яких підтверджується відповідними актами виконаних робіт по кожній із зазначених сум із додатками (том I а.с. 7, 8).

Разом з тим в матеріалах справи відсутні зазначені договори про надання агентських послуг, акти виконаних робіт чи інші первинні документи які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договорів купівлі-продажу з покупцями автобусів, кошториси витрат на виконані роботи чи будь-які інші документи. Суд зауважує, що покликання позивача в позові на наявність у нього певних первинних документів (наприклад, актів виконаних робіт до договорів про надання агентських послуг) не звільняє останнього від обовязку подання таких доказів суду та доведення належними та допустимими доказами реальності господарської операції та повязаності понесених витрат із діяльністю підприємства.

За наведеного, суд погоджується із висновками податкового органу, що включення вартості таких послуг до складу валових витрат підприємства суперечить положенням пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до завищення валових витрат за перевірений період на суму 2 334 770,16 грн. (із врахуванням індексації), а саме: за III квартал 2004 року 1 578 145,62 грн., за IV квартал 2004 року 756 624,54 грн.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Податковим органом встановлено (стор. 46 ОСОБА_6, том VI а.с. 227), що визначене ЗАТ «Львівський автомобільний завод» за результатами 2004 року від'ємне значення об'єкта оподаткування в сумі 5 137 600,00 грн. включено до складу валових витрат в наступних періодах (р.04.9 декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2005 року, 9 місяців 2005 року та 2005 рік).

В результаті допущених платником податків порушень з податку на прибуток підприємства, описаних в акті перевірки та встановлених в ході судового розгляду справи, відповідачем слушно зменшено збитки підприємству за 2004 рік на суму 5 137 600,00 грн.

При цьому вірним є висновок податкового органу про порушення позивачем п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» через безпідставне включено до складу валових витрат (р.04.9 декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2005 року, 9 місяців 2005 року та 2005 рік) суми збитків в розмірі 5 137 600,00 грн.

Враховуючи встановлення в ході судового розгляду справи обґрунтованості висновків акту перевірки в частині допущених позивачем порушень з податку на прибуток, суду приходить до висновку про підставність визначення податковим органом позивачу суму податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 17 167 904,14 грн. основного платежу в спірних податкових повідомленнях-рішеннях № 232301/0/9731 від 08.06.2006р., № 232301/1/10821 від 29.06.2006р., № 232301/2/15328 від 13.09.2006р. та № 232301/3/20413 від 30.11.2006р.

Щодо штрафних (фінансових) санкцій по податку на прибуток в сумі 14 008 185,25 грн. та 2 537 853,58 грн., визначених оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, то суд приходить до висновку, що їх застосування здійснено відповідачем правомірно, у відповідності до положень ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 232301/0/9731 від 08.06.2006р., № 232301/1/10821 від 29.06.2006р., № 232301/2/15328 від 13.09.2006р., № 232301/3/20413 від 30.11.2006р. (визначено позивачу суму податкового зобов'язання із сплати податку на прибуток підприємств 31 176 089,40 грн., в т.ч. 17 167 904,14 грн. основного платежу та 14 008 185,25 грн. штрафних санкцій) та № 482301/0/15327 від 13.09.2006р., № 482301/3/20412 від 30.11.2006р. (додатково визначено позивачу податкове зобов'язання із сплати податку на прибуток підприємств - в сумі 2 537 853,58 грн., в т.ч. 0 грн. основного платежу та 2 537 853,58 грн. штрафних санкцій), а у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Щодо встановлених податковим органом порушень по податку на додану вартість (податкові повідомлення-рішення № 222301/0/9732 від 08.06.2006р., № 222301/1/10822 від 29.06.2006р., № 222301/2/15330 від 13.09.2006р., 222301/3/20411 від 30.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 27 768 190,83 грн., в т.ч. 18 512 127,22 грн. основного платежу, та 9 256 063,61 грн. штрафних санкцій) та № 242301/0/9730 від 08.06.2006р., № 242301/1/10823 від 29.06.2006р., № 242301/2/15329 від 13.09.2006р., № 242301/3/20414 від 30.11.2006р. (зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 5 614 498,88 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 2 807 249,52 грн.)) судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 перевірки (стор. 50-84 ОСОБА_3, том VІ а.с. 228-262) вбачається, що в ході перевірки податковим органом було встановлено порушення пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1, п. 4.5 ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7, п. 11.5, п. 11.19 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого підприємством завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 5 614 498,88 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 18 512 127,22 грн.

Такі висновки податкового органу ґрунтуються на встановленні: завищення платником податків сум податкового кредиту ПДВ за рахунок неправомірного віднесення ПДВ по взаємовідносинах із ТОВ «Галкомторг», із вартості агентських послуг по взаємовідносинах із ПП «Акватон», ТОВ «Стілвел», МПП «Банкан» та ПП «АПЄГЗ», суми ПДВ із виплат комісійних винагород ТзОВ «Форум Плюс»; заниження податку на додану вартість за жовтень 2005 року через відсутність відємного значення ПДВ попереднього податкового періоду; зайвого включено податкових векселів на суму 448 544,00 грн. в рядок 12.2 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року; безпідставного застосування нульової ставки ПДВ при продажі недобудованого судна № 616 на митній території України; необґрунтоване користування пільгою з ПДВ при продажі автомобілів власного виробництва; безпідставне коригування суми податкових зобовязань по ПДВ.

Перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено (стор. 54 ОСОБА_3, том VI а.с. 232) заниження податку на додану вартість за листопад 2004 року на суму 60 694,20 грн. Зокрема, ЗАТ «Львівський автомобільний завод» отримано в липні 2004 року від ТОВ «Галкомторг» (код ЄДРПОУ - 13818009) товари (роботи, послуги) на суму 364 165,20 грн., в тому числі ПДВ 60 694,20 грн.. Податковий орган стверджує, що в липні 2004 року підприємством включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 60 694,20 грн. згідно податкової накладної № 30-07 від 30.07.2004р. та в листопаді 2004 року повторно включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 60 694,20 грн. також на підставі податкової накладної № 30-07 від 30.07.2004р. (відповідні записи наявні в книзі придбання товарів (робіт, послуг).

У відповідності до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товару (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку...

На переконання відповідача, платником податків у листопаді 2004 року включено до податкового кредиту суму ПДВ яка не підтверджена накладними, податковими накладними, актами виконаних робіт, розрахунковими та платіжними документами.

Позивачем жодним чином не спростовано вказане порушення.

За таких обставин суд погоджується із доводами податкового органу про безпідставне та неправомірне віднесення ЗАТ «Львівський автомобільний завод» до складу податкового кредиту в листопаді 2004 року ПДВ в розмірі 60 694,20 грн. (по взаємовідносинах із ТОВ «Галкомторг» згідно податкової накладної № 30-07 від 30.07.2004р.) внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит по податку на додану вартість в листопаді 2004 року на загальну суму 60 694,20 грн.

В ході проведення перевірки податковим органом також встановлено, що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» безпідставно завищено за обревізований період суму податкового кредиту по ПДВ на 445 199,59 грн. за рахунок вартості агентських послуг на загальну суму 2 225 597,41 грн. по взаємовідносинах із ПП «Акватон», ТОВ «Стілвел», МПП «Банкан» та ПП «АПЄГЗ» (стор. 54-57 ОСОБА_3, том VI а.с. 232-235).

Зокрема, документальною перевіркою встановлено неправомірне включення платником податків до складу податкового кредиту ПДВ:

- за серпень 2004 року згідно податкової накладної № 16081 від 17.08.2004р. (надання ПП «Акватон» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод»), вартість робіт (послуг) на суму 339 746,67 грн., крім того сума ПДВ 67 949,33 грн. та податкової накладної № 08113 від 27.08.2004р. (надання ТОВ «Стілвел» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод»), вартість робіт (послуг) на суму 756 250,00 грн., крім того сума ПДВ 151 250,00 грн.;

- за вересень 2004 року згідно податкової накладної № 14091 від 14.09.2004р., (надання МПП «Банкан» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод»), вартість робіт (послуг) на суму 376 600,00 грн., крім того сума ПДВ 75 400,00грн.;

- за жовтень 2004 року згідно податкової накладної № 2210.2 від 22.10.2004р. (надання МПП «Банкан» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод»), вартість робіт (послуг) на суму 24 000,00 грн., крім того сума ПДВ 4 800,00грн.;

- за листопад 2004 року згідно податкових накладних (надання МПП «Банкан» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод») № 0311.2 від 03.11.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 23 916,67 грн., крім того сума ПДВ 4 783,33 грн.) та № 0911.2 від 09.11.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 87 050,00 грн., крім того сума ПДВ 17 410,00 грн.);

- за грудень 2004 року згідно податкових накладних (надання ПП «АПЄГЗ» агентських послуг для ЗАТ «Львівський автомобільний завод») № 0112573 від 01.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 66 666,67 грн., крім того сума ПДВ 13 333,33 грн.), № 1312574 від 13.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 118 740,00 грн., крім того сума ПДВ 23 748,00 грн.), № 1412575 від 14.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 86 460,00 грн., крім того сума ПДВ 17292,00грн.), № 2412673 від 29.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 100 000,00 грн., крім того сума ПДВ 20 000,33 грн.), № 1512671 від 15.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 121 450,00 грн., крім того сума ПДВ 24 290,00 грн.), № 2012672 від 20.12.2004р. (вартість робіт (послуг) на суму 124 718,00 грн., крім того сума ПДВ 24 943,60 грн.).

Окрім цього, податковим органом також встановлено безпідставне включення платником податків до складу податкового кредиту суми ПДВ із виплат комісійних винагород ТзОВ «Форум Плюс» за договорами доручення № ЛФ-1/12-03 від 01.12.2003р. та № Д-01/04/05-01 від 01.04.2005р. у розмірі 806 503,18 грн., що не використовувались в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності (стор. 57 ОСОБА_3, том VI а.с. 235).

Аналізуючи зазначені господарські відносини щодо надання агентських та посередницьких послуг (при дослідженні правомірності формування валових витрат підприємства та повноти нарахування податку на прибуток), суд констатував відсутність в матеріалах даної справи відповідних договорів про надання агентських послуг та договорів доручення, актів виконаних робіт та інших первинних документів які б підтверджували факт виконання робіт (послуг), а саме: договорів купівлі-продажу з покупцями автобусів, кошториси витрат на виконані роботи, розрахунки комісійної винагороди, тощо.

Більш того, суд вважає, що навіть наявність у позивача документів, які, відповідно до закону, є необхідними для формування податкового кредиту - виданих контрагентами податкових накладних, не є безумовною підставою для віднесення сум до податкового кредиту, оскільки відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений в первинних документах.

За обставин недоведеності позивачем належними та допустимими доказами реальності господарських операцій, відсутність у матеріалах справи описаних судом податкових накладних та первинних документів, суд погоджується із висновками податкового органу про порушення платником податків пп. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та відповідно завищення податкового кредиту по податку на додану вартість, а саме:

по господарських відносинах із ПП «Акватон», ТОВ «Стілвел», МПП «Банкан» та ПП «АПЄГЗ» (за 2004 рік) на загальну суму 445 199,59 грн., в т.ч. за серпень 2004 року на 219 199,33 грн., за вересень 2004 року на 75 400,00 грн., за жовтень 2004 року на 4 800,00 грн., за листопад 2004 року на 22 193,33 грн. та за грудень 2004 року на 123 606,93 грн.;

по операціях із ТзОВ «Форум Плюс» на загальну суму 806 503,18 грн., в т.ч. за березень 2004 року 60 482,65 грн., за квітень 2004 року 34 033,58 грн., травень 2004 року 4 912,75 грн., за червень 2004 року 84 077,15 грн., за липень 2004 року 89 725,15 грн., за серпень 2004 року 73 166,4 грн., за вересень 2004 року 39 033,85 грн., за листопад 2004 року 55 550,33 грн., за грудень 2004 року 119 600,24 грн., лютий 2005 року 33 300,97 грн., за квітень 2005 року 5 593,12 грн., за травень 2005 року 58 585,13 грн., за червень 2005 року 44 771,07 грн., за липень 2005 року 103 670,79 грн.

В ході перевірки податковим органом встановлено заниження суми податку на додану вартість за жовтень 2005 року на 3 194 205,00 грн. (стор. 57-74 ОСОБА_3, том VI а.с. 235-252) через відсутність відємного значення ПДВ попереднього податкового періоду, що встановлено відповідачем в ході іншої перевірки за серпень та вересень 2005 року.

Відповідач стверджує, що відхилення в рядку 27 декларації виникло за рахунок відсутності залишку відємного значення попереднього податкового періоду (серпень, вересень 2005 року), за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації звітного податкового періоду), оскільки попередніми невиїзною та виїзною позаплановою перевіркою ЗАТ «ЛАЗ» з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період серпень, вересень 2005 року (акти від 04.04.2006р. № 17/23-4/32483661 та від 04.04.2006р. № 18/23-4/32483661) встановлено, що у рядку 26 декларації з податку на додану вартість за серпень, вересень 2005 року сума становить 0 грн. і відповідно у рядку 23 (значення рядка 26 податкової декларації попереднього звітного періоду) та рядку 26 (залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) декларації з податку на додану вартість за серпень, вересень 2005 року сума становить 0 грн.

Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено, що у рядку 23 (значення рядка 26 податкової декларації попереднього звітного періоду) та рядку 26 (залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року сума також становить 0.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 податковою інспекцією у місті Львові було проведено невиїзну документальну перевірку ЗАТ «Львівський автомобільний завод» з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2005 року, про що було складено ОСОБА_3 № 17/23-4/32483661 від 04.04.2006р. про результати зазначеної перевірки.

В ході проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення ЗАТ «Львівський автомобільний завод» п. 1.3., п. 1.7., п. 1.8. ст. 1, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7, п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду - за вересень 2005 року в сумі 11 267 144,00 грн. (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) та не задекларовано суму ПДВ, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками звітного періоду (рядок 27 декларації), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за вересень 2005 року на 2 467 720,00 грн.

На підставі акта перевірки № 17/23-4/32483661 від 04.04.2006р. ОСОБА_4 податковою інспекцією у місті Львові було винесено податкове повідомлення рішення № 92301/0/6376 від 13.04.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 3 701 580,00 грн. (в т.ч. основний платіж 2 467 720,00 грн. та штрафні санкції 1 233 860,00 грн.). За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, скаргу платника податків залишено без задоволення та винесено податкове повідомлення-рішення № 92301/1/10156 від 16.06.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 3 701 580,00 грн. (в т.ч. основний платіж 2 467 720,00 грн. та штрафні санкції 1 233 860,00 грн.).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2013р. у справі № 2а-2990/10/1370 позов ЗАТ «Завод комунального транспорту» задоволено повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Львові № 92301/0/6376 від 13.04.2006р. та № 92301/1/10156 від 16.06.2006р. (том ІІІ а.с. 97-108).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014р. у справі № 10237/13 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 року у справі № 2а-2990/10/1370 скасовано, винесено нову постанову, якою в позові ЗАТ «Завод комунального транспорту» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю. Скасовуючи рішення першої інстанції від 20.05.2013р. та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції відзначив наступне: «колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідають вимогам чинного законодавства».

Суд констатує, що матеріали справи не містять відомостей про скасування чи зупинення виконання постанови від 04.12.2014р. в зазначеній справі, як не містять жодних доказів на спростування зазначених (щодо відсутності відємного значення ПДВ) обставин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги встановлені в ході розгляду справи № 2а-2990/10/1370 (№ 10237/13) за участю тих самих сторін обставини правомірності податкових повідомлень-рішень № 92301/0/6376 від 13.04.2006р. та № 92301/1/10156 від 16.06.2006р. та обґрунтованості висновків відповідного акту перевірки, суд визнає підставним покликання в акті перевірки № 28/23-0/32483661 від 25.05.2006р. (що є предметом даного судового дослідження) на обставини встановлені ОСОБА_4 податковою інспекцією у місті Львові в ході перевірки з питань достовірності нарахування платником податків бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2005 року що оформлена актом № 17/23-4/32483661 від 04.04.2006р.

За наведеного суд погоджується із доводами відповідача про порушення позивачем п. 1.3, п. 1.7, п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1, п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок чого підприємством не задекларовано суму ПДВ, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду (рядок 27 декларації з податку на додану вартість), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за жовтень 2005 року на 3 194 205,00 грн.

При перевірці правильності визначення податкового кредиту за жовтень 2005 року за рахунок погашених податкових векселів, що дають право на збільшення податкового кредиту в поточному звітному періоді, податковим встановлено, що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» в порушення п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» зайво включено податкові векселі на суму 448 544,00 грн. в рядок 12.2 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року (стор. 74-76 ОСОБА_3, том VI а.с. 252-254).

Відповідно до абз. 6 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо термін сплати зобовязань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобовязань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобовязань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобовязань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобовязань шляхом перерахування коштів до бюджету.

Згідно журналу проводок ЗАТ «ЛАЗ» по рахунках 621 «Короткострокові векселі, видані», 6415 «Розрахунки за податками» підприємством погашено податкові векселі на суму 619 378,52 грн. Підприємством включено до складу податкового кредиту в жовтні 2005 року (рядок 12.2 декларації) податкові векселі в сумі 619 378,52 грн..

Відповідач стверджує, що згідно з даними журналу обліку податкових векселів ДПІ у м. Львові за жовтень 2005 року податкові векселі, що дають право платнику податків на збільшення податкового кредиту в поточному звітному періоді, складають суму 170 834,87 грн., а саме податкові векселі № 77 від 22.09.2005р. на суму 4 478,34 грн., № 79 від 27.09.2005р. на суму 17 305,34 грн., № 22 від 27.09.2005р. на суму 1 636,72 грн., № 33 від 27.09.2005р. на суму 57 659,30 грн., № 34 від 28.09.2005р. на суму 30 357,96 грн. та № 35 від 28.09.2005р. на суму 59 397,21 грн.

Суд констатує, що позивачем не спростовано зазначеного порушення, про наявність інших податкових векселів, які дають право на збільшення податкового кредиту в податковому періоді не повідомлено, відповідних доказів не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із висновком податкового органу про те, що ЗАТ «ЛАЗ» в порушення п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» зайво включено податкові векселі на суму 448 544,00 грн. в рядок 12.2 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року.

В ході перевірки податковим органом встановлено (стор. 76-78 ОСОБА_3, том VI а.с. 254-256), що 11.08.2005р. у місті Миколаїв між ЗАТ «Львівський автомобільний завод» та ТзОВ «HASKAL CORPORATION S.А.» (юридична особа відповідно до законодавства країни Панама, з юридичною адресою Cuba Avenue, 34 Street Building 34-20, Panamas Republik) укладено контракт № 01/616 на продаж недобудованого Судна проекту 1288, побудови ДАХК «Чорноморський суднобудівний завод», будівельний номер 616. Пунктом 2.1 Контракту визначено, що Судно поставляється на умовах FCA порт ОСОБА_5 (Болгарія) якорна стоянка, у відповідності з правилами INCOTERMS 2000. Згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2000 року) видання МТП N 560 (Введені в дію з 01.01.2000 р.) термін FCA «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

На виконання зазначеного контракту, 11.10.2005р. о 15 год. 30 хв. сторонами підписано протокол прийому передачі судна у місті Миколаїв та 31.10.2005р. здійснено замитнення судна № 616 на Миколаївській митниці (ВМД № 504000003/5/610173 від 31.10.2005р.).

Податковий орган стверджує, що згідно листа Миколаївської митниці № 28-41/2230 від 17.03.2006р. фактичний перетин судном № 616 митного кордону України не відбувався.

В бухгалтерському обліку підприємства операція з продажу Судна недобудованого № 616 відображена проведенням: ДТ 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» КТ 28 «Товари в торгівлі». Дану операцію з продажу судна недобудованого № 616 ЗАТ «ЛАЗ» відображено в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005р. (згідно поданого уточнюючого розрахунку (вх. № 2143751 від 20.01.2006р.) як експорт за межі митного кордону України, що оподатковується за ставкою « 0» % та вартість судна віднесено до складу валового доходу в декларації з податку на прибуток підприємств за 2005 рік.

Відповідач стверджує, що оскільки продаж ЗАТ «ЛАЗ» судна відбувся на митній території України (протокол прийому передачі судна від 11.10.2005р. підписано у місті Миколаїв, Україна), вантажно-митна декларація оформлена не належним чином (не містить відмітки митниці про фактичний перетин митного кордону України) та не відбувся фактичний перетин судном митного кордону України (лист митниці № 28-41/2230 від 17.03.2006р.), підприємством в порушення пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» безпідставно застосовано нульову ставку по ПДВ та занижено податок на додану вартість з продажу судна № 616 на митній території України за жовтень 2005 року в сумі 13 260 133,33 грн.

Згідно пункту 1.4 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість», поставка товарів будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість», об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

База оподаткування згідно з пунктом 4.1 статті 4 зазначеного закону є операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

При цьому, нульова ставка ПДВ застосовується до операцій з поставки товарів, що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України. При цьому товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчено належно оформленою вантажною митною декларацією (п. 6.2 ст. 6 закону).

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про вдосконалення механізму відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за операціями з експорту продукції від № 243 від 01.03.2002р., для відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість платник податку, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт), подає разом з іншими передбаченими законодавством документами оригінал п'ятого основного аркуша («примірник для декларанта») вантажної митної декларації форми МД-2 (МД-3), що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу. Такий напис вчиняється митним органом, що здійснював митне оформлення експорту товарів, виключно після одержання з митного органу, розташованого на митному кордоні України, через який здійснювалося вивезення товарів, офіційного повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України у повному обсязі.

Згідно п. 6 Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, затвердженого спільним наказом Держмитслужбою та ОСОБА_4 податковою адміністрацією № 163/121 від 21.03.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.03.2002 р. № 295/6583), для одержання експортного (бюджетного) відшкодування податку на додану вартість суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, звертається до митного органу, що здійснив митне оформлення експорту цих товарів, із заявою про надання підтвердження про фактичне вивезення (пересилання) експортованих ним товарів за межі митної території України. До заяви додається оригінал п'ятого основного аркуша («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3), оформленої цим митним органом під час митного оформлення експорту товарів.

За відсутності зауважень та на підставі підтвердження про фактичне вивезення товарів за межі митної території України в повному обсязі, одержаного від митного органу, через який здійснювалося вивезення товарів, митним органом на п'ятому основному аркуші («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3) вчиняється запис «Задекларовані в цій ВМД товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі» та зазначається дата фактичного вивезення. Цей запис засвідчується підписом відповідальної посадової особи митного органу й гербовою печаткою митного органу, та п'ятий основний аркуш («примірник для декларанта») ВМД повертається заявникові (п. 7 Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України).

Підставою для експортного (бюджетного) відшкодування податку на додану вартість платникові податку, що здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт), є разом з іншими передбаченими чинним законодавством документами оригінал п'ятого основного аркуша («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3) з відповідним записом митного органу, засвідчений гербовою печаткою митного органу (п. 10 Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України).

Що стосується розподілу аркушів ВМД, то відповідно до п. 16 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997р. № 574, четвертий основний аркуш («примірник для митниці») ВМД під час оформлення товару, що вивозиться за межі митної території України, передається декларанту для доставки разом з товаром в орган Державної митної служби - пункт пропуску на митному кордоні України. Після проведення процедури пропуску він передається до архіву митниці, що здійснила пропуск товару через митний кордон. П'ятий основний аркуш передається декларанту.

Суд констатує, що наведені спеціальні норми податкового та митного законодавства (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), застосування експортерами нульової ставки податку на додану вартість (в т.ч. позивачем) ставили в залежність від обставини фактичного перетину експортованим товаром митного кордону України та підтвердження цього оформленою належним чином вантажною митною декларацією із відповідним записом митного органу про те, що «Задекларовані в цій ВМД товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі».

Суд зауважує, що позивачем взагалі не спростовано зазначеного порушення, не представлено суду контракту № 01/616 від 11.08.2005р. із ТзОВ «HASKAL CORPORATION S.А.», Протоколу прийому передачі судна від 11.10.2005р., ВМД № 504000003/5/610173 від 31.10.2005р., ні будь-яких інших документів які б підтверджували продаж та вивезення за межі митної території України недобудованого Судна проекту 1288 (побудови ДАХК «Чорноморський суднобудівний завод», будівельний номер 616) та правомірність застосування позивачем нульової ставки податку на додатну вартість.

За наведеного суд приходить до переконання про підставність висновків податкового органу про порушення платником податків пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» та безпідставне застосування нульової ставки ПДВ при продажі недобудованого судна № 616 на митній території України, внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість за жовтень 2005 року в сумі 13 260 133,33 грн.

Даною перевіркою також встановлено необґрунтоване користування пільгою з податку на додану вартість при продажі автомобілів власного виробництва за обревізований період в сумі 29 545 110,67 грн. Зокрема, в ході перевірки встановлено, що підприємством оподатковується за нульовою ставкою ПДВ операції з продажу автомобілів марки ГАЗ-33021 та ГАЗ-3302-00000063 (стор. 78-82 ОСОБА_3, том VI а.с. 256-260). До перевірки представлено податкові накладні, виписані від імені ЗАТ «Львівський автомобільний завод» на реалізацію автомобілів ГАЗ 33021 та ГАЗ 33 (ПДВ 0%). В книзі продажу ЗАТ «Львівський автомобільний завод» в 2004-2005 роках вищевказані податкові накладні вписано однією стрічкою від Філії ЗАТ «ЛАЗ» Кременчук (Додаток № 7 до акту перевірки).

Згідно Закону України «Про стимулювання виробництва автомобілів в Україні» від «офіційний виробник автомобільної марки (автомобільних марок) - резидент України, юридична особа (підприємство по виробництву автомобілів, автобусів і комплектуючих до них), основним видом діяльності яких є виробництво автомобілів, що мають офіційно підтверджене право на виробництво певної марки автомобілів на підставі належним чином зареєстрованого права власності на знак для товарів і послуг (торговельної марки) або на підставі чинного договору, що надає право на використання цього знака для товарів і послуг (торговельної марки) при виробництві автомобілів».

Відповідно до норми ч. 3 ст. 2 Закону України «Про стимулювання виробництва автомобілів в Україні» статтю 11 Закону України «Про податок на додану вартість» доповнено пунктом 11.19 такого змісту: До 1 січня 2008 року оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою операції з продажу автомобілів власного виробництва резидентів України, які мають інвестицію (у тому числі іноземну) виключно в грошовій формі, що становить суму, еквівалентну не менше 150 мільйонам доларів США за офіційним валютним курсом Національного банку України на день внесення такої інвестиції до їх статутного фонду, яка зареєстрована у встановленому законодавством порядку. Код пільги відповідно до Довідника пільг 14010128.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про стимулювання виробництва автомобілів в Україні», пільги, передбачені цим Законом для підприємств по виробництву автомобілів, автобусів і комплектуючих виробів до них, набирають чинності після затвердження їх інвестиційних програм Кабінетом Міністрів України та внесення до статутного фонду такого підприємства інвестиції (у тому числі іноземної) виключно в грошовій формі, що зареєстрована у встановленому законодавством порядку та становить за офіційним валютним курсом Національного банку України на день її внесення суму, еквівалентну: не менше 150 мільйонам доларів США, - при виробництві легкових автомобілів; не менше 30 мільйонам доларів США, - при виробництві вантажних автомобілів і автобусів; не менше 10 мільйонам доларів США, - при виробництві комплектуючих виробів до автомобілів і автобусів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 17.07.2003р. відповідно до Закону України «Про стимулювання виробництва автомобілів в Україні» затверджено «Інвестиційну програму виробництва вантажних автомобілів, автобусів, комплектуючих виробів і запасних частин до них закритим акціонерним товариством «Львівський автомобільний завод». Відповідно до затвердженої Інвестиційної програми, передбачається організація виробництва таких видів продукції: автомобіль вантажопідйомністю 1,5 - 4 тонни; автомобіль вантажопідйомністю 4 - 10 тонн; автомобіль вантажопідйомністю більше ніж 10 тонн; автокрани вантажопідйомністю до 20 тонн; автокрани вантажопідйомністю більше ніж 20 тонн; сідельний тягач; мікроавтобус; автобус завдовжки 6 - 9 метрів; автобус завдовжки 9 - 10 метрів; автобус завдовжки 10 - 12 метрів; автобус завдовжки більше ніж 12 метрів; тролейбус.

Той факт, що ЗАТ «Львівський автомобільний завод» відповідає критеріями вищезгаданого резидента, підтверджується Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 17.07.2003 року.

Згідно Положення про Кременчуцьку філію ЗАТ «Львівський автобусний завод», філія використовує в своїй діяльності зареєстровані на ЗАТ «Львівський автомобільний завод» товарні знаки в установленому законодавством порядку.

Відповідач стверджує, що для перевірки не представлено документи, що підтверджують право на користування на товарний знак «ГАЗ».

З акту перевірки вбачається, що ДПІ у м. Львові надіслано листа № 8196/23-0/663 від 18.05.2006 року в ОСОБА_4 департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України з проханням надати інформацію про внесення до Реєстру видачі ліцензії на використання знака для товарів «ГАЗ» наступних підприємств: ЗАТ «Львівський автомобільний завод» та Кременчуцьку філію ЗАТ «Львівський автомобільний завод».

ДПІ у м. Львові надано запит в МРЕВ ДАІ у Львівській області з проханням надати інформацію стосовно автомобілів марки ГАЗ 33021 та ГАЗ 3302-00000063, а саме: офіційний виробник автомобільної марки ГАЗ в Україні; клас автомобілів, до якого відносяться автомобілі вищевказаної марки (легковий, грузовий, мікроавтобус); вантажопідйомність автомобілів даних марок.

Згідно листа з РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВСУ у Львівській області № 9/1МВ/РЕВ-1771 від 27.04.2006р., що був наданий у відповідь на вищевказаний запит, за даною інформацією необхідно звернутися у відділ авто експертизи ВАТ «Львів авто». В звязку з чим, ДПІ у м. Львові надіслано листа № 7737/23-0/613 від 12.05.2006р. для отримання у ВАТ «Львів авто» вищевказаної інформації.

Відповідно до інформації, наданої ВАТ «Львів-авто»: останній офіційний виробник автомобільної марки ГАЗ в Україні «Кременчуцький автоскладальний завод»; автомобілі ГАЗ-33021, ГАЗ-3302-00063 вантажні бортові; вантажопідйомність зазначених вище автомобілів 1500 кг.

Окрім цього, відповідач стверджує, що для перевірки не представлено документи, які: підтверджують право на використання торгівельної марки ГАЗ при виробництві автомобілів; підтверджують сам факт виробництва Кременчуцькою філією автомобілів даної марки; підтверджують факт реалізації (накладні на реалізацію); підтверджують факт повернення автомобілів або повернення сум попередньої оплати за автомобілі.

В ході проведення перевірки посадовим особам підприємства надано листи № 6003/23-0/462 від 07.04.2006р. та № 6426/23-0/511 від 14.04.2006р. з проханням надати: пояснення щодо включення до складу податкових зобовязань суми доходу від реалізації товарів Кременчуцькою філією ЗАТ «Львівський автомобільний завод»; документи, що підтверджують право на використання торгової марки ГАЗ; первинні документи, що свідчать про фінансово-господарську діяльність філії.

Згідно листа ЗАТ «Львівський автомобільний завод» № 1082 від 03.05.2006р. документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності філій, знаходяться безпосередньо в Кременчуцькій філії ЗАТ «ЛАЗ» за винятком податкових накладних, які було надано в робочому порядку в ході проведення перевірки. Пояснення з питань формування суми податкового зобовязання ЗАТ «Львівський автомобільний завод» посадовими особами не надано.

Таким чином, податковий орган покликається те, що для перевірки не представлено документи, що підтверджують правомірність застосування ЗАТ «Львівський автомобільний завод» нульової ставки ПДВ при реалізації автомобілів. При цьому, дані податкових накладних з продажу автомобілів внесені в книгу продажу товарів (робіт, послуг) та відображені в деклараціях по ПДВ ЗАТ «Львівський автомобільний завод», для перевірки посадовими особами підприємства надано оригінали податкових накладних на реалізацію автомобілів.

Згідно листа № 2965/7/23-118 від 17.05.2006р. ДПА у Полтавській області повідомляє, що провести перевірку Кременчуцької філії ЗАТ «Львівський автомобільний завод» не можливо за відсутністю посадових осіб на підприємстві для надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій та розрахунків по податках та інших обовязкових платежах до бюджету та державних цільових фондів. В даному листі додатково повідомлено, що філія не є платником ПДВ.

Згідно п. 3.1. ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість», об'єктом оподаткування є операції платників податку з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України.

Таким чином податковий орган покликається на те, ЗАТ «Львівський автомобільний завод» неправомірно застосовано нульову ставку (без представлення підтверджуючих документів на право її застосування) при продажі автомобілів марки ГАЗ-33021 та ГАЗ-3302-00000063 на суму 29 545 112,30 грн., чим занижено суму ПДВ в розмірі 5 909 022,13 грн. (зведені дані наведено в додатку до акту перевірки).

Суд констатує, що позивачем не представлено суду документів, які б підтверджували його право на використання торгової марки «ГАЗ» та спростовували суть описаного порушення, як і не надано жодних первинних бухгалтерських документів по операціях із реалізації вказаних транспортних засобів, як от договорів, видаткових та податкових накладних.

За наведених обставин суд погоджується із висновками податкового органу про безпідставне застосування нульової ставки податку на додану вартість при продажі автомобілів марки ГАЗ-33021 та ГАЗ-3302-00000063 на суму 29 545 112,30 грн. чим порушено п. 3.1 ст. 3, п 11.19 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» та занижено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 5 909 022,46 грн., в т.ч. за червень 2004 року 245 000,00 грн., за липень 2004 року 47 737,32 грн., за вересень 2004 року 564 241,40 грн., за жовтень 2004 року 1 022 444,08 грн., за листопад 2004 року 239 697,65 грн., за грудень 2004 року 1 044 634,07 грн., за січень 2005 року 2 601 544,60 грн., за лютий 2005 року 139 613,54 грн., за березень 2005 року 4 109,80 грн.

В ході перевірки також встановлено, що згідно документів (розрахунків кількісних та якісних показників) загальний обсяг продажу з ПДВ ЗАТ «Львівський автомобільний завод» коригується на вартість повернених Кременчуцькій філії ЗАТ «Львівський автобусний завод» та Дніпродзержинській філії ЗАТ «Львівський автобусний завод» «Дніпродзержинський автомобільний завод» товарів на суму 15 776 290,64 грн. (стор. 82, 83 ОСОБА_3, том VI а.с. 260, 261).

Згідно п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Податковий орган стверджує, що для перевірки не представлено документів (накладних на повернення автомобілів, виписок банку), які б підтверджували факт повернення товарів, або факт повернення сум передоплати за товари, що призвело до заниження суми податкового зобовязання з ПДВ за перевіряємий період на 2 324,34 грн.

Позивачем взагалі не спростовано суті описанного порушення, жодних підтверджуючих документів суду не надано.

В силу наведенного суд визнає підставним висновок відповідача про порушення підприємством п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок безпідставного коригування суми загального обсягу продажу по ПДВ, що призвело до заниження суми податкового зобовязання з ПДВ за перевіряємий період на 2 324,34 грн., в т.ч. за квітень 2005 року на 953,5 грн., за травень 2005 року на 514,18 грн. та за серпень 2005 року на 856,66 грн.

Враховуючи всі описані порушення по податку на додану вартість суд приходить до висновку про допущення позивачем порушення пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1, п. 4.5 ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7, п. 11.5, п. 11.19 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого підприємством завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на суму 5 614 498,88 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 18 512 127,22 грн., а відповідно правомірність дій з винесення податкових повідомлень-рішень № 222301/0/9732 від 08.06.2006р., № 222301/1/10822 від 29.06.2006р., № 222301/2/15330 від 13.09.2006р. № 222301/3/20411 від 30.11.2006р. та № 242301/0/9730 від 08.06.2006р., № 242301/1/10823 від 29.06.2006р., № 242301/2/15329 від 13.09.2006р., № 242301/3/20414 від 30.11.2006р.

Щодо штрафних (фінансових) санкцій по податку на додану вартість в сумі 9 256 063,61 грн. та 2 807 249,52 грн., визначених оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, то суд приходить до висновку, що їх застосування здійснено відповідачем правомірно, штрафні санкції нараховано у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми недоплати, у відповідності до положень ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 222301/0/9732 від 08.06.2006р., № 222301/1/10822 від 29.06.2006р., № 222301/2/15330 від 13.09.2006р., 222301/3/20411 від 30.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 27 768 190,83 грн., в т.ч. 18 512 127,22 грн. основного платежу, та 9 256 063,61 грн. штрафних санкцій) та № 242301/0/9730 від 08.06.2006р., № 242301/1/10823 від 29.06.2006р., № 242301/2/15329 від 13.09.2006р., № 242301/3/20414 від 30.11.2006р. (зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 5 614 498,88 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 2 807 249,52 грн.), а у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Щодо нарахування податковим органом пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/9728 від 08.06.2006р., /1/10824 від 29.06.2006р., № /2/15333 від 13.09.2006р., № /3/19895 від 24.11.2006р. (нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 3 011 763,09 грн.) судом встановлено наступне.

В ході проведення перевірки податковим органом виявлено порушення позивачем вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме ненадходження чи несвоєчасного надходження валютної виручки по експортних операціях, внаслідок чого позивачу на підставі ст. 4 зазначеного Закону нараховано пеню в сумі 1 174 268,82 грн.

Окрім цього, позивачем допущено порушення вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині ненадходження чи несвоєчасного надходження продукції по імпортних операціях, внаслідок чого позивачу на підставі ст. 4 зазначеного Закону нараховано пеню в сумі 1 837 494,27 грн. Разом сума нарахованої пені склала 3 011 763,09 грн.

Оцінюючи правомірність рішення податного органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного терміну потребує індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України. (ст. 2 цього ж Закону).

В силу імперативних приписів ч. 1 ст. 4 зазначеного закону, порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

У разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. ОСОБА_4 податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею (ч.ч. 2, 5 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»).

З матеріалів перевірки (стор. 89-90 ОСОБА_3 перевірки, том. VІ а.с. 267-268) вбачається встановлення ДПІ порушення ЗАТ «Львівський автомобільний завод» строків розрахунків за експортними контрактами, а саме ненадходження на валютний рахунок платника податків виручки в іноземній валюті протягом строків зазначених у контрактах, але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції (порушення статті 1 Закону), а саме:

1. По договору № 4-КП/ЛП від 20.01.2004р., укладеному з ООО ЛАЗ-ПОСТАВКА, Росія, щодо експорту автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 19 261 165,00 рос.рублів. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено експорт автобусів на загальну суму 42239540,00 рос.рублів. Оплата за відвантажену продукцію надійшла в повному обсязі на суму 61500705,00 рос.рублів, однак з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків.

2. По договору № 13-КП/ЛП від 01.02.2005р., укладеному з ООО ЛАЗ-ПОСТАВКА, Росія, щодо експорту автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено експорт автобусів на загальну суму 4282120,00 рос.рублів. Оплата за відвантажену продукцію надійшла на суму 2931060,00 рос.рублів, тобто не в повному обсязі. Дебіторська заборгованість по вказаному контракту станом на 31.12.2005р становить 1351060,00 рос.рублів.

3. По договору № 11-КП/ЛП від 20.07.2004р., укладеному з ООО ЛАЗ-ПОСТАВКА, Росія, щодо експорту автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено експорт автобусів на загальну суму 77102020,00 рос.рублів. Оплата за відвантажену продукцію надходила з порушенням термінів розрахунків на суму 65699900,00 рос.рублів, тобто не в повному обсязі. Прострочена дебіторська заборгованість по вказаному контракту станом на 31.12.2005 року становить 11402120,00 рос.рублів.

4. По договору № 02/02-04-01 від 02.02.2004р., укладеному з ООО АВТОЛАЗ-КОМПЛЕКТ, Росія, щодо експорту автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було експортовано автобус на суму 429768,00 рос.рублів. Оплата за відвантажену продукцію надійшла в повному обсязі на суму 429768,00 рос.рублів, однак з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків.

За порушення граничних строків розрахунків за експортними операціями відповідачем, у на підставі ст.ст. 1, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нараховано пеню в сумі 1 174 268,82 грн. (розрахунок пені наведено у додатку № 8 до акту перевірки; детальні розрахунки по експортних операціях наведено в додатку № 10 до акту перевірки).

Окрім цього, з матеріалів перевірки (стор. 90-96 ОСОБА_3 перевірки, том. VІ а.с. 268-274) вбачається виявлення податковим органом порушення ЗАТ «Львівський автомобільний завод» строків розрахунків за імпортними контрактами, а саме ненадходження (неотримання) протягом 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу оплачених товарів (послуг; порушення статті 2 Закону), а саме:

1. По договору № 2205/13/03-3964 від 17.11.2003р., укладеному з фірмою RABA MOTOR QUARTO Kft, H-9027, Gyor, Budai Str.,1, Hungary, щодо поставки двигунів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 81858,46 дол.США. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005 року товар по імпорту надійшов в повному обсязі на суму 81858,46 дол.США, однак з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків.

2. По договору № 2205/13/04-3999 від 02.04.2004р., укладеному з фірмою RABA MOTOR QUARTO Kft, H-9027, Gyor, Budai Str.,1, Hungary, щодо поставки двигунів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 4767,00 Євро. За період з 01.07.2004 по 31.12.2005 року було здійснено переказ коштів на загальну суму 118335,00 Євро, товар по імпорту надійшов на суму 121887,00 Євро. Станом на 31.12.2005 року по вказаному контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 1215,00 Євро.

3. По договору № НГА-ЛАЗ54/350-1 від 02.09.2003р., укладеному з ОАО «ПП «НефтеГазАвтоматика», 109451, г. Москва, ул. Братиславская, 20, Росія, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 1562178,84 рос.рублів. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. товар по імпорту надійшов на суму 1562166,85 рос.рублів з порушенням термінів розрахунків. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 11,99 рос.рублів.

4. По договору № 54/350-4 від 14.11.2003р., укладеному з фірмою DOGA S.A., Іспанія, щодо поставки склоочищувачів до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 31080,00 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 39032,95 Євро, товар по імпорту надійшов на суму 70113,96 Євро з порушенням термінів розрахунків. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 1,01 Євро.

5. По договору № 81-1196/63 від 10.09.2003р., укладеному з УРП «Могилевский завод имени Кирова, Білорусь, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 66,00 дол.США. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. товар по імпорту надійшов на суму 88,41 дол.США, однак з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 22,41 дол.США.

6. По договорах № 4/54340 та № 4/54341 від 15.04.2004р., укладеному з фірмою MAR-ART M.I.A. Kohibrener S.J., 30-406, Krakow, str. Kedzierzynska 8a, Poland, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась кредиторська заборгованість в сумі 14981,00 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 91346,12 Євро, товар по імпорту надійшов на суму 74144,63 Євро. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 2220,50 Євро.

7. По договору № 23-10-2003/2 від 23.10.2003р., укладеному з фірмою DIMPEX GmbH, Gehnbachstr. 231, 66386 St. Ingbert, Deutschland, щодо поставки профілів до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 168,63 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 55858,64 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 48534,84 Євро. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 522,20 Євро.

8. По договору № 60мас/09 від 08.09.2003р., укладеному з ОАО «Мосавтостекло», Росія, щодо поставки склопакетів до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 12840,65 рос.рублів. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 12837375,98 рос.рублів, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 8757492,55 рос.рублів. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 4097724,13 рос.рублів.

9. По договору № 2/10 від 21.10.2003р., укладеному з фірмою HURUGLU OTOMOTIV SANAI ITHALAT INRACAT VE TICARET A.S., Туреччина, щодо поставки сидінь до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась кредиторська заборгованість в сумі 2800,00 дол.США. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 35000,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 32200,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершені.

10. По договору № 54/400-1 від 02.06.2004р., укладеному з фірмою FARPLAS OTO YEDEK PARCAIARI IMALATI VE IHRACATI A.S., Туреччина, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 5000,00 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 26069,40 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 31072,85 Євро. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 3,45 Євро.

11. По договору № 54-330-12 від 12.03.2004р., укладеному з фірмою ZF PASSAU GmbH, Німеччина, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась кредиторська заборгованість в сумі 241,24 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 1231902,64 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 1476940,40 Євро. Станом на 31.12.2005 року по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 245278,60 Євро.

12. По договору № 54400/17 від 17.06.2004р., укладеному з фірмою VOGEL-SITZE HUNGARIA Kft, Угорщина, щодо поставки сидінь до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 209112,85 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 209112,85 Євро. Станом на 31.12.2005 року розрахунки по контракту завершені.

13. По договору № СМ/32483661 від 15.12.2003р., укладеному з ОАО «ММЗ «Серп и Молот», Росія, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 62328,03 рос.рублів. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 62328,03 рос.рублі. Станом на 31.12.2005 року розрахунки по контракту завершені.

14. По договору № 53400/29 від 29.04.2004р., укладеному з фірмою DUBLEKS OTO CAM SANAYI NAKLIYE TICARET A.S., Туреччина, щодо поставки шкла до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 37425,00 дол.США. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 118000,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 185258,40 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 29833,40 дол.США.

15. По договору № 1/04 від 20.01.2004р., укладеному з фірмою CANSAN ALYMINYUM, Туреччина, щодо поставки запчастин до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 5176,80 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005 р. товар по імпорту надійшов з порушенням термінів розрахунків на суму 5176,80 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

16. По договору № 54/400-30/07 від 30.07.2004р., укладеному з фірмою ELATEK KAUCUK PLASTIK VE KIMYEVF MADDELER SANAYI Ltd Sti., Туреччина, щодо поставки комплектуючих до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 13099,75 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 16093,00 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 29192,75 Євро. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 10,00 Євро.

17. По договору № МВ-01/04 від 23.03.2004р., укладеному з фірмою MB-PNEUMATYKA Sp. z o.o., Польща, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р було здійснено проплату на загальну суму 116985,48 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 110142,03 Євро. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 6843,47 Євро.

18. По договору № 54/400-16 від 16.06.2004р., укладеному з фірмою SALMAN DIS TICARET ITHALAT IHNRACAT Ltd Sti., Туреччина, щодо поставки комплектуючих до автобусів, станом на 01.07.2004р. рахувалась непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 13797,50 Євро. За період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 39311,20 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на суму 54350,12 Євро. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 1241,42 Євро.

19. По договору № 92001004 від 22.03.2005р., укладеному з фірмою RWTUV FAHRZEUG GmbH INSTITUT FUR FAHRZEUGTECHNIK., Німеччина, щодо надання послуг по сертифікації автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 23441,00 Євро, послуги по імпорту надані з порушенням термінів розрахунків на суму 23441,00 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершені.

20. По договору № 526/09.03.2005 від 09.03.2005р., укладеному з фірмою S.C. BRAFCO S.R.L., Romania, Brasov, str. Nicolae Iorga, № 10, Ap.4, 500057, щодо надання послуг по сертифікації автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 13351,00 Євро, послуги по імпорту надані не в повному обсязі на суму 5559,00 Євро. Станом на 31.12.2005р. виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 4641,00 Євро та непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 3151,00 Євро.

21. По договору № Л-Вр/01 від 24.06.2004 року, укладеному з фірмою ООО «ВРЕМЕКС», Москва, ул. Руставели, д.12/7, 127254, Росія, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 7537984,14 рос.рублів, товар по імпорту надійшов не в повному обсязі на загальну суму 6079227,10 рос.рублів. Станом на 31.12.2005р. виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 1458757,04 рос.рублів.

22. По договору № 54/400-15/08 від 15.08.2004р., укладеному з фірмою ZF LENKSYSTEME GmbH, Німеччина, щодо поставки карданних валів до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 80018,70 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 80018,70 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

23. По договору № 54/400-17 від 17.06.2004р., укладеному з фірмою C.F.MAIER POLIMER TEKNIK Ltd Sti, Туреччина, щодо поставки кабін туалетних до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 32550,00 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 32550,00 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

24. По договору № 54/400-9 від 09.06.2004 року, укладеному з фірмою EMSAT ELEKTRONIK MALLAR Ltd Sti, Туреччина, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 15730,00 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 15730,00 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

25. По договору № 54/400-57 від 05.07.2004р., укладеному з фірмою HURPAZ OTOMOTIVE INDUSTRY Ltd Sti, Туреччина, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 20314,49 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 20493,91 Євро. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 179,42 Євро.

26. По договору № 54/400-09 від 09.07.2004р., укладеному з фірмою ISKRA AVTOELEKTRIKA D.D., Словенія, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 5715,05 Євро, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 5920,00 Євро. Станом на 31.12.2005 року по контракту виникла кредиторська заборгованість в сумі 204,95 Євро.

27. По договору № 9 від 08.10.2004р., укладеному з ООО «ФІРМА ЕЛМОР-03», Росія, щодо поставки комплектуючих до тролейбусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 261600,00 рос.рублів, товар по імпорту надійшов з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 261600,00 рос.рублів. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

28. По договору № 25/06-05 від 24.06.2005р., укладеному з фірмою LINNIG ANTRIEBSTECHNIC GmbH, Німеччина, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 12375,00 Євро, товар по імпорту надійшов з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 12375,00 Євро. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершено.

29. По договору № 54/28/4 від 28.04.2005р., укладеному з фірмою JIANGSU SUNSHINE IMPORT AND EXPORT Co Ltd, 15/F, Sunning Universal Mansion, 188 Guangzhou road, Nanjing, China, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 700144,56 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 614047,24 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 86097,32 дол.США.

30. По договору № 54/29/4 від 29.04.2005р., укладеному з фірмою JIANGSU SUNSHINE IMPORT AND EXPORT Co Ltd, 15/F, Sunning Universal Mansion, 188 Guangzhou road, Nanjing, China, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 198039,55 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 189689,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 8350,55 дол.США.

31. По договору № 54/7/6 від 07.06.2005р., укладеному з фірмою JIANGSU SUNSHINE IMPORT AND EXPORT Co Ltd, 15/F, Sunning Universal Mansion, 188 Guangzhou road, Nanjing, China, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 511929,05дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 201652,50 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 68896,00 дол.США та непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 241380,55 дол.США.

32. По договору № 54/30/4 від 29.04.2005р., укладеному з фірмою JIANGSU SUNSHINE IMPORT AND EXPORT Co Ltd, 15/F, Sunning Universal Mansion, 188 Guangzhou road, Nanjing, China, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 369704,60 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 314938,61 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 54765,99 дол.США.

33. По договору № 54/3/4 від 03.06.2005р., укладеному з фірмою JIANGSU SUNSHINE IMPORT AND EXPORT Co Ltd, 15/F, Sunning Universal Mansion, 188 Guangzhou road, Nanjing, China, щодо надання транспортно-експедиційних послуг, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 126555,00 дол.США, послуги по імпорту були надані з порушенням термінів розрахунків на загальну суму 79300,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 47255,00 дол.США.

34. По договору № 54/22/6 від 22.06.2005р., укладеному з фірмою ANHUI JINCHENG-TOPS COMPOSITE CO Ltd, Китай, щодо поставки кабін туалетних до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 54000,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів на загальну суму 54000,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершені.

35. По договору № 54/06/05 від 05.06.2005р., укладеному з фірмою HEBEI HONGYE MACHINERY CO Ltd, Китай, щодо поставки обігрівальних пристроїв до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 88944,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів на загальну суму 88944,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершені.

36. По договору № 19/07/54600 від 19.07.2005р., укладеному з фірмою FAW SHANDONG SPECIAL AUTOMOBILE WORKS, № 135 Beiguan Road Penglai City, Shandong Province, P.R. China, щодо поставки мостів до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 424064,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів та не в повному обсязі на загальну суму 164580,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 153729,00 дол.США та непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 105755,00 дол.США.

37. По договору № 54600/8 від 25.07.2005 року, укладеному з фірмою CHAOYANG LONG MARCH TYRE, Китай, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 185256,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів на загальну суму 185256,00 дол.США. Станом на 31.12.2005 року розрахунки по контракту завершені.

38. По договору № NB 050906 від 30/08/2005р., укладеному з фірмою NINGBO SONO MANUFACTURING Co Ltd, Китай, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 58746,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів та не в повному обсязі на загальну суму 49950,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 8796,00 дол.США.

39. По договору № 54600/19/08 від 19/08/2005р., укладеному з фірмою GUANGXI YUCHAI MASHINERY, Китай, щодо поставки комплектуючих до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 382605,00 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів та не в повному обсязі на загальну суму 278025,00 дол.США. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 104580,00дол.США.

40. По договору № KL04128EX від 08/12/2004р., укладеному з фірмою XIAMEN KING LONG UNITED AUTOMOTIVE INDUSTRY, Китай, щодо поставки дизельних двигунів до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 92974,58 дол.США, товар по імпорту надходив з порушенням встановлених термінів на загальну суму 92974,58 дол.США. Станом на 31.12.2005р. розрахунки по контракту завершені.

41. По договору № 54/400/06 від 02/09/2005 року, укладеному з фірмою HEFEI WIZ IMPORT AND EXPORT CO. Ltd, 528 Meiling Bolv., Hefei, Anhui Province, P.R., China, щодо поставки передніх мостів до автобусів, за період з 01.07.2004р. по 31.12.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 167760,00 дол.США, товар по імпорту не надійшов. Станом на 31.12.2005р. по контракту виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 50328,00дол.США та непрострочена дебіторська заборгованість в сумі 117432,00 дол.США.

42. По договору № Л-МТК/1 від 06.05.2005р., укладеному з фірмою «Минтранскомплект», Росія, щодо поставки комплектуючих до автобусів, 22.06.2005р. було здійснено проплату на загальну суму 113562,05 рос.рублів. Товар по імпорту не надійшов. Станом на 31.12.2005р. по вказаному контракту існує прострочена дебіторська заборгованість в сумі 113562,05 рос.рублів.

За порушення граничних строків розрахунків за імпортними операціями відповідачем, на підставі ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нараховано пеню в сумі 1 837 494,27 грн. (розрахунок пені наведено у додатку № 8 до акту перевірки; детальні розрахунки по імпортних операціях наведено в додатку № 11 до акту перевірки).

Суд зауважує, що будь-які докази, які б достовірно спростовували описані податковим органом порушення ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на момент винесення рішення судом першої інстанції в матеріалах справи відсутні.

Суд констатує, що позивачем під час розгляду справи було подано суду окремі зовнішньоекономічні контракти, за неналежне виконання яких податковим органом нараховано пеню, вантажні митні декларації, рахунки (інвойси), транспортні накладні, платіжні доручення в іноземній валюті, тощо.

Разом з тим процесуальний закон покладає на учасника судового процесу, який зацікавлений у зясуванні певних обставин, обовязок доведення перед судом переконливості поданих ним доказів. Очевидним є те, що позивач, стверджуючи в адміністративному позові (том І а.с. 9) про відсутність порушень ст. 1, 2 закону, в обґрунтування протиправності рішення про нарахування пені за експортними та імпортними операціями мав би спростувати встановлені податковим органом порушення строків розрахунків окремо кожному із контрактів та контрагентів шляхом представлення відповідних пояснень, розрахунків із покликанням на конкретні докази. Проте такі документи в матеріалах справи відсутні. За результатами дослідження матеріалів справи суд приходить до висновку, що сама наявність у справі копій окремих первинних бухгалтерських документів, які не відображають повного спектру господарських правовідносин у сфері ЗЕД, без їх системного аналізу та обґрунтування доказовості не спростовує висновків податкового органу.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/9728 від 08.06.2006р., № /1/10824 від 29.06.2006р., № /2/15333 від 13.09.2006р. та № /3/19895 від 24.11.2006р. якими до ЗАТ «Львівський автомобільний завод» за порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на підставі ст.4 вказаного закону застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 3 011 763,09 грн.

Щодо встановлених податковим органом порушень по податку на прибуток іноземних юридичних осіб (податкові повідомлення-рішення № /0/9729 від 08.05.2006р., № /1/10825 від 29.06.2006р., № /2/15332 від 13.09.2006р., № /3/19896 від 24.11.2006р. (визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 153 457,35 грн., в т.ч. 51 152,45 грн. основного платежу, 102 304,90 грн. штрафних санкцій) та податкові повідомлення-рішення № /0/15331 від 13.09.2006р., 1/3/19897 від 24.11.2006р. (додатково визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 636,00 грн., в т.ч. 1 212,00 грн. основного платежу, 2 424,00 грн. штрафних санкцій) судом встановлено наступне.

З ОСОБА_3 перевірки (стор. 96-57 ОСОБА_3, том. VІ а.с. 274, 275) вбачається, що позивачем здійснювалися оплата транспортно-експедиційних послуг нерезидентів. Відповідно до п. 1.35 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», фрахт-винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення вантажів та пасажирів морськими та повітряними суднами, перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом.

Згідно п.13.5.ст.13 вказаного Закону, сума доходів нерезидентів, яка оплачується резидентами як оплата вартості фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за їх рахунок. При цьому базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими стягувати цей податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, чи є він платником цього податку, чи ні, а також чи є він суб'єктом спрощеного оподаткування, чи ні.

Перевіркою дотримання вимог п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» податковим органом встановлено наступні порушення:

1. По договору № 54/3/6 від 03.06.2005р. з фірмою «JIANGSU SUNSHINE IMPORT & EXPORT» (Китай) щодо надання транспортно-експедиційних послуг товариство здійснило оплату на загальну суму 126555,00 дол.США:, в т.ч. 06.07.2005 13550,00 дол.США, 21.07.2005 10950,00 дол.США, 15.08.2005 16600,00 дол.США, 09.09.2005 38200,00 дол.США, 22.12.2005 25000,00 дол.США, 26.12.2005 22255,00 дол.США, що по курсу НБУ на день виплати складає 639 102,75 грн. Послуги були надані на суму 79 300,00 дол.США згідно з актом виконаних робіт №1 від 25.10.2005 року; сума неправомірно не сплаченого податку на доходи нерезидента становить 38 346,17 грн.

2. По договору № 54/600/01/09 від 01.09.2005р. з фірмою «SHANGHAI ATRANS INTERNATIONAL LOGISTICS» (Китай) щодо надання транспортно-експедиційних послуг товариство здійснило оплату на загальну суму 42264,95дол.США, в т.ч. 29.11.2005 25000,00 дол.США, 26.12.2005 21264,95 дол.США, що по курсу НБУ на день виплати складає 213 438,00 грн. Станом на 31.12.2005р. послуги надані не були, сума неправомірно не сплаченого податку на доходи нерезидента становить 12 806,28 грн.

Відповідач стверджує, що в порушення вимог п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємство не утримало і не внесло до бюджету податок з доходів нерезидентів, отриманих на території України, на загальну суму 52 364,45 грн.

Доказів зворотнього суду позивачем не надано, проти факту несплати податку в позовній заяві та в судовому засіданні заперечень позивачем не висловлено.

При цьому суд не приймає до уваги покликання позивача на Міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування із Китаєм (18.10.1996р.) як на підставу для звільнення від оподаткування податком на прибуток іноземних юридичних осіб по зазначених господарських операціях в силу наступного. Відповідно до п. 4 «Порядку звільнення зменшення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001р., підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом особі, яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріальної копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором. Довідка видається компетентним органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором, за формою згідно з додатком 1 або згідно із законодавством такої країни. Довідка, яка надається за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України та обов'язково містити таку інформацію: повну назву або прізвище нерезидента; підтвердження, що нерезидент є особою, на яку поширюється дія положення міжнародного договору, тобто відповідно до законодавства відповідної країни підлягає оподаткуванню в цій країні на підставі постійного місцеперебування (місця проживання) або на іншій підставі; назву компетентного органу, прізвище та підпис уповноваженої особи компетентного органу, яка засвідчує підтвердження; дату видачі. Довідка дійсна в межах календарного року, в якому вона видана.

Суд констатує, що відповідні довідки щодо вказаних нерезидентів в матеріалах справи відсутні, не зазначають про їх наявність під час проведення перевірки ні позивач ні податковий орган. За наведеного суд приходить до переконання про допущення платником податків описаного в акті перевірки порушення п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме в порушення закону не утримало і не внесено до бюджету податок з доходів нерезидентів, отриманих на території України, на загальну суму 52 364,45 грн.

Відповідно до п.п. 17.1.9 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу). Сплата зазначеного штрафу не звільняє платника податків від адміністративної або кримінальної відповідальності та/або конфіскації таких товарів (продукції) або коштів відповідно до закону.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність визначення податковим органом позивачу суми податкового зобов'язання по податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 51 152,45 грн. та 1 212,00 грн. (основний платіж в спірних податкових повідомленнях-рішеннях № /0/9729 від 08.05.2006р., № /1/10825 від 29.06.2006р. № /2/15332 від 13.09.2006р., № /3/19896 від 24.11.2006р. та № /0/15331 від 13.09.2006р., № 1/3/19897 від 24.11.2006р. відповідно) та штрафних (фінансових) санкції згідно п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в сумі 102 304,90 грн. та 2 424,00 грн., що складає подвійний розмір від суми зобов'язань з податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, відтак такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2015 року.

Суддя Гулкевич І.З.