Справа № 805/1408/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р. Справа №805/1408/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 15 година 30 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» (з врахуванням заяви від 30.06.2015 року, яка була прийнята судом) звернулось до суду з позовом до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 3043 від 31.03.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» за платежем податок на прибуток на суму 33 650,00 грн., в тому числі за основним платежем 26 920,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6 730,00 грн.

Позивач вказує на реальність господарських відносин з контрагентами, а також на те, що придбаний у вказаного контрагента товар (нафтопродукти) було в подальшому використано позивачем у власній господарській діяльності - здійсненні вантажних перевезень автомобільним транспортом, що підтверджується відповідними первинними документами. Зазначає про безпідставність притягнення позивача до відподальності за порушення, допущені контрагентом (недоліки форми накладних), про те, що відсутність сертифікатів та паспортів на паливно-мастильні матеріали не підтверджує нікчемність угоди про їх придбання.

Крім цього позивач вказує на те, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2014 року у справі № 805/5236/14, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області з коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслем" () в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період січень-лютий 2014 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області відновити в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслем" () за період січень-лютий 2014 року згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Транслем" () за вказаний період.

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи про обставини, встановлені перевіркою та вказані у акті перевірки № 113/22/ 37755498 від 18.03.2015 року.

Зокрема зазначав про відсутність реального здіснення господарських операцій з ТОВ "Транслем" у періоді, що перевірявся, про те, що позивачем не надано сертифікати відповідності та паспорти якості на поставлені паливно-мастильні матеріали, про те, що товаро-транспортна накладна № 2301 від 23.01.2014 року, повинна бути складена за іншою формою - № 1-ТТН (нафтопродукт). Крім цього, відповідач зазначив про те, що в ході перевірки було встановлено, що всі послуги з ремонту та заміни запчастин були здійснені для машин іноземного виробництва, а у виписаних ТОВ "Транслем" податкових накладних не заповнено стр. 4 (код товару згідно з УКТ ЗЕД), заповнення якого є обов'язковим для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про оформлення зазначених податкових накладних з порушенням вимог статті 201 ПК України.

З'ясувавши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» зареєстровано в якості юридичної особи 17.05.2012 року та має код за , що підтверджується відповіднию довідкою з ЄДРПОУ 22.05.2012 року за № 15871 взятий на облік відповідачем, як платник податків та має свідоцтво № 200060644 про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні господарських операцій з ТОВ "Транслем" за період січень-лютий 2014 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт № 113/22/ 37755498 від 18.03.2015 року (далі - акт перевірки).

У висновках вказаного акту зазначено про те, що перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій позивачем з придбання паливно-мастильних матеріалів, автозапчастин та послуг з обслуговування та ремонту автотранспорту у період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року у ТОВ "Транслем" на суму 179 466,96 грн., у тому числі ПДВ- 29 911,16 грн. та подальшого їх використання у господарській діяльності підприємства. Щодо питань пов'язаних з податком на прибуток, зазначено про порушення норм п. 138.1, 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відображення у податковій декларації з податку на прибуток суми нереальної господарської операції з придбання паливно-мастильних матеріалів, автозапчастин та послуг з обслуговування та ремонту автотранспорту, в результаті чого, безпідставно завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 149 555,80 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 26 920,04 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено спірне податкове повідомлення-рішення № 3043 від 31.03.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» за платежем податок на прибуток на суму 33 650,00 грн., в тому числі за основним платежем 26 920,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6 730,00 грн.

Щодо реальності господарської операції з ТОВ "Транслем" суд зазначає про наступні обставини.

Відповідно до п.138.2 ст. 138 ПК України (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 138.8 ПК України (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 201.6 ст.201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до акту первіркиза 2014 рік позивачем задекларовано доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 7 160 392,00 грн. та зазначено про те, що перевіркою повноти визначення доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування задекларованих по господарським відносинам позивача з ТОВ "Транслем" за період, що перевірявся, не встановлено їх заниження або завищення.

За 2014 рік позивачем задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 6 781 807,00 грн., у тому числі по господарським відносинам з ТОВ "Транслем" за січень-лютий 2014 року - 149 555,80 грн.

Між позивачем та ТОВ "Транслем" було укладено договір поставки № 0212 від 02.12.2013 року (а.с.62), відповідно до умов якого ТОВ "Транслем" зобов'язалось поставити узгодженими партіями, а позивач прийняти та оплатити запасні частини, шини, дизельне пальне, моторні, спеціальні масла та змазки. Кількість та вартість товару, в окремій партії зазначається у специфікаціях, рахунках-фактурах, видаткових накладних на кожну партію товару.

Факт поставки та передачі товару (дизельне пальне) за зазначеним договором та специфікацією до нього (а.с.82) від ТОВ "Транслем" позивачу підтверджується відповідними товарно-транспортною накладною № 2301 від 23.01.2014 року, за якою вантаж одержав позивач, видатковою накладною № 11056 від 23.01.2014 року, податковою накладною № 11056 від 23.01.2014 року на суму 45 553,20 грн. (з яких 7 592,20 грн. ПДВ), виписаною ТОВ "Транслем".

Крім цього позивачем надагно суду відповідні платіжні доручення та банківські виписки, що підтверджують факт оплати поставленого ТОВ "Транслем" дизельного пального за вказаним договором у січні 2014 року.

Також між позивачем та ТОВ "Транслем" було укладено договір № 2911 від 29.11.2013 року на ремонт та технічне обслуговування автомобілів.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду відповідні рахунки-фактури, акти виконаних робіт підписані сторонами та зареєстровані податкові накладні, виписані ТОВ "Транслем", а також відповідні платіжні доручення та банківські виписки, що підтверджують факт оплати наданих послуг.

Посилання відповідача на відсутність у ТОВ "Транслем" реальної можливості здійснювати зазначені господарські операції у період, що перевірявся та посилання на акт ДПІ у Київському районі м. Донецька від 28.03.2014 року № 195/05-64-22-02/38844515 судом не приймається, оскільки постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2014 року у справі № 805/5236/14, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області з коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслем" () в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період січень-лютий 2014 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області відновити в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслем" () за період січень-лютий 2014 року згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Транслем" () за вказаний період.

Вказані коригування податковим органом були здійснені на підставі саме акту ДПІ у Київському районі м. Донецька від 28.03.2014 року № 195/05-64-22-02/38844515.

Факт здійснення оплати за отриманий від ТОВ "Інтеграл-Мир" товар на підставі вказаних первинних документів та рахунку-фактури №11056 від 23.01.2014 року підтверджується платіжними дорученнями № 101 та 114 від 03.11.2014 року на суму 100 000,00 грн. та 3 320,00 грн., а також відповідними виписками з банківського рахунку позивача та не заперечується сторонами.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами основним видом діяльності позивача є надання послуг з перевезення.

Судом встановлено, що придбані у ТОВ "Транслем" паливно-мастильні матеріали було використано позивачем у власній господарській діяльності зі здійснення вантажних перевезень автомобільним транспортом.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на ім'я позивача, якими були здійснені відповідні перевезення, договір надання послуг з перевезення № 01/10-1 від 01.10.2012 року між позивачем та ПАТ "Глини Донбасу", копію рахунку на оплату №4 від 28.02.2014 року, копію податкової накладної №4 від 28.02.2014 року, копію акту приймання наданих послуг з перевезення вантажів №4 від 28.02.2014 року, копії подорожніх листів вантажного автомобіля, що були укладені та підписані позивачем з контрагентом ПАТ "Глини Донбасу" та докази оплати за надані послуги

Отже, вказаними первинними документами підтверджено подальше використання у власній господарській діяльності позивача нафтопродуктів, отриманих позивачем від ТОВ "Транслем" у січні 2014 року.

Щодо посилання відповідача на відсутність сертифікатів на паливно-мастильні матеріали та порушення форми товаро-транспортної накладної, суд зазначає про те, що сама по собі відсутність сертифікатів чи порушення форми вчинення товаро-транспортної накладної може дати підставу позивачу не приймати взагалі чи за якістю товар, поставлений контрагентом та заявляти відповідні претензій, а не свідчить про нереальність господарської операції. Крім цього, вказані документи складав та повинен був надати постачальник, а не позивач.

Щодо посилання відповідача на те, що у виписаних ТОВ "Транслем" податкових накладних не заповнено стр. 4 (код товару згідно з УКТ ЗЕД), заповнення якого є обов'язковим для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, суд зазначає про начступне.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що запчастини, які були встановлені на автомобілі позивача під час виконання робіт з їх обслуговування були ввезені на митну територію України та не могли бути виготовлені в Україні.

Крім цього, суд звертає увагу відповідача на те, що навіть якщо б вказані обставини щодо ввезення відповідних товарів на митну територію України мали б місце то відповідні недоліки податкових накладних свідчили про їх оформлення з порушенням вимог статті 201 ПК України. Проте зазначені податкові накладні прийняті та зареєстровані відповідачем без жодних зауважень щодо їх форми, що відповідачем не заперечується

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 ст. 71 КАС України).

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд зазначає, що наданими позивачем первинними документами підтверджено реальність господарських операцій з ТОВ "Транслем" у січні-лютому 2014 року та правомірність включення витрат в розмірі 149 555,80 грн., що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування задекларованих по господарським відносинам позивача з ТОВ "Транслем".

Таким чином висновок відповідача про заниження позивачем податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року на суму 26 920,04 грн. є безпідставним

Враховуючи викладене, спірне податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем необгрунтовано, протиправно та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд визнає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений ним квитанцією від 04.03.2015 року судовий збір в сумі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 75, 77-79, 138-139, 193, 198, 201 Податкового кодексу України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163,167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № /3043 - задовольнити повністю.

Податкове повідомлення-рішення Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Донецькій області № /3043 від 31 березня 2015 року про збільшення суми грошового зобов`язання Товариству з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» за платежем податок на прибуток на суму 33 650 (тридцять три тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок, в тому числі за основним платежем 26 920,00 (двадцять шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6 730 (шість тисяч сімсот тридцять) гривень 00 (нуль) копійок - скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «С.К.С. - Транс» () 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 (сімдесят) копійок судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 30 червня 2015 року.

Постанова складена у повному обсязі 06 липня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.