Справа № 802/345/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/345/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача: ОСОБА_2, представник на підставі довіреності,

представника відповідача: ОСОБА_3, представник на підставі довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 фінансова інспекція України звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року у справі №2а/0270/2551/12 за позовом ОСОБА_5 до Державної фінансової інспекції України позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного контрольно-ревізійного управління України (правонаступник ОСОБА_4 фінансова інспекція України) № 100-о від 03.03.2011 року про звільнення ОСОБА_5 та поновлено на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області, а також поновлено ОСОБА_5 на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області. Вказана постанова суду у справі №2а/0270/2551/12 набрала законної сили 18.06.2013 року.

31.03.2014 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2а/0270/2551/12.

Постановою державного виконавця від 10.04.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №42921526 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12.

11.06.2014 року до суду першої інстанції надійшла заява стягувача ОСОБА_5 про зміну способу та порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2014 року у справі №2а/0270/2552/12 змінено спосіб та порядок виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суд від 16.07.2012 року, ОСОБА_5 поновлено на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області.

22.07.2014 року до Державної фінансової інспекції України надійшла вимога державного виконавця №К-5197/2.-291/15 про виконання рішення суду, якою ОСОБА_4 фінансова інспекція України зобов'язувалась виконати виконавчий лист Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12 про поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області, шляхом поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, а також зобов'язано не пізніше 23.07.2014 року надати до відділу інформацію про виконання виконавчого документа, або обґрунтовані пояснення про причини його невиконання.

Листом Державної фінансової інспекції України від 23.07.2014 року №25-14/863 повідомлено про неможливість виконання вимоги державного виконавця щодо виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12, оскільки відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції України на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2014 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Разом з тим, 21.08.2014 року листом Державної фінансової інспекції України № 25-14/987 державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України направлялося клопотання про відстрочення виконавчого листа.

Постановами державного виконавця від 13.08.2014 року та від 23.10.2014 року на боржника ОСОБА_4 фінансову інспекцію України накладено штраф у розмір 680 грн. за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення суду та у розмірі 1360 грн. за його повторне невиконання.

01.10.2014 року на адресу позивача надійшов лист Прокуратури в Хмельницькій області, в якому повідомлялось, що Прокуратурою Хмельницької області 08.09.2014 року скасовано постанову заступника начальника СВ ОГ і ЗО СУ УМВС України в Хмельницькій області від 27.06.2014 року про закриття кримінального провадження №0000186 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Та зазначено, що на даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування.

Листом від 03.10.2014 року №25-14/1164 ОСОБА_4 фінансова інспекція України повідомила Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про вищезазначені факти стосовно скасування постанови про закриття кримінального провадження.

29.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42921526 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0270/2551/12 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 31.03.2014 року.

ОСОБА_5 того, 29.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України до прокуратури надіслано подання №К-5197/2.-291/15 про притягнення винних службових осіб Державної фінансової інспекції України до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року.

Позивач, вважаючи такі рішення Державної виконавчої служби України неправомірними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при прийнятті оскаржуваної постанови та подання діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частини 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до статті 17 вказаного Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з частини 1 статті 19 вказаного Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до частини 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" чітко передбачено послідовність дій державного виконавця, що має передувати закінченню виконавчого провадження за п.11 ст.49 даного Закону.

Відповідно до п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у випадку повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 Закону. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець дотримався вищевказаних положень Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 липня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.