Справа № 810/2283/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року (11:05 год.) м. Київ №810/2283/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом Державна податкова інспекція в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить стягнути податковий борг у сумі 6559,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплачує у встановлений законодавством строк грошові зобов'язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб та податку на доходи фізичних осіб, в зв'язку з чим утворився податковий борг в розмірі 6559,27 грн., який позивач просить стягнути в примусовому порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб-підприємців та податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що податковий борг відповідача з єдиного податку та податку на доходи фізичних осіб утворився у звязку з несплатою як самостійно визначених податкових зобовязань так і донарахованих контролюючим органом грошових зобовязань.

25.06.2015 позивач надав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд даної адміністративної справи без його участі. Даним клопотанням позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення. Відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації 08708, Київська область, Обухівський район, село Нещерів) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 24.06.2009, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0004911, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.7-9) та перебуває на обліку як платник податків в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області з 25.06.2009 за №7889.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, ставка єдиного податку обрана відповідачем у зв'язку з віднесенням за сукупністю критеріїв до 3-ої групи платників податку та визначена у розмірі 5 % доходу, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області (а.с.47).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

При цьому, пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з тим, згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого у порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Приписами статті 49.2 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податків господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пп. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень.

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Положеннями п. 296.3 ст. 296 ПК України передбачено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

За неподання податкової звітності у визначені законодавством строки пунктом 120.1 статті 120 ПК України передбачається відповідальність платника податку.

Відповідачем самостійно визначено суми єдиного податку фізичної особи-підприємця, які підлягають сплаті до бюджету в загальній сумі 11280,10 грн. за наступними податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця:

- за три квартали 2013 року - 928,00 грн. (а.с.11-12);

- за 2013 рік - 1039,50 грн. (а.с.13-14);

- за перший квартал 2014 року - 2000,00 грн. (а.с.15-16);

- за півріччя 2014 року - 2290,00 грн.(а.с.17-18);

- за три квартали 2014 року - 3327,60 грн. (а.с.19-20);

- за 2014 рік - 1695,00 грн. (а.с.21-22);

Сума узгодженого грошового зобовязання зі сплати єдиного податку фізичної особи-підприємця, яка самостійно визначена відповідачем, була сплачена частково у сумі 7039,52 грн., а відтак податковий борг відповідача з єдиного податку фізичних осіб-підприємців з урахуванням часткової сплати складає 4240,58 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.27-29).

Крім того, посадовими особами позивача було проведено камеральні перевірки з питань своєчасності подання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця та складено наступні акти перевірок:

- акт камеральної перевірки від 26.07.2013 № 15/000312/10-16-17-01/НОМЕР_1, яким встановлено порушення відповідачем вимог пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме несвоєчасне подання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2013 року (а.с.23);

- акт камеральної перевірки від 28.11.2014 №3804/001141/10-16-17-01, яким встановлено порушення відповідачем вимог пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2014 року та за 1 півріччя 2014 року (а.с.25).

Акти камеральних перевірок були покладені в основу прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень:

- № /25/344 від 26.07.2013, яким визначено суму грошового зобовязання за штрафними (фінансовими санкціями) у розмірі 1020,00 грн.(а.с.24);

- № /3962/1043 від 28.11.2014, яким визначено суму грошового зобовязання за штрафними (фінансовими санкціями) у розмірі 340,00 грн.(а.с.26);

Дані податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем особисто, про що свідчить його особистий підпис на корінці податкових повідомлень-рішень. Відомостей щодо оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень у судовому чи адміністративному порядку суду не було надано.

Таким чином загальна сума податкового боргу з єдиного податку фізичної особи-підприємця, що утворився у звязку з несплатою як самостійно визначених податкових зобовязань так і донарахованих контролюючим органом грошових зобовязань складає 5600,58 грн. (4240,58 грн. + 1020,00 грн. + 340,00 грн.).

Відповідно до пп. 129.1.1. п.129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Кодексом (абз.2 п. 129.1.1 ч.129.1 ст. 129 ПК України).

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином у звязку з простроченням виконання узгодженого грошового зобовязання з єдиного податку фізичної особи-підприємця у сумі 5600,58 грн. було здійснено нарахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що складає 798,97 грн. за період з 09.08.2013 по 05.05.2015.

Враховуючи вищевикладене, податковий борг відповідача за узгодженими грошовими зобовязаннями з єдиного податку з фізичних осіб підприємців з урахуванням часткової сплати та нарахованої пені складає 6399,55 грн.

Іншу частину податкового боргу відповідача складають податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пп.49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За неподання податкової звітності у визначені законодавством строки пунктом 120.1 статті 120 ПК України передбачається відповідальність платника податку.

На підставі статей 20, 75, 76 ПК України ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 25.07.2013 № 6/002311/10-16-17-01/308922533, яким встановлено порушення відповідачем вимог пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік (а.с.30).

Тому відповідач був зобовязаний подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік до податкового органу в строк до 11.02.2013.

Вказаний акт камеральної перевірки було покладено в основу прийнятого податкового повідомлення-рішення від 25.07.2013 № /17/343, яким визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.31). Дане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем особисто, що підтверджується його особистим підписом на корінці податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем самостійно частково сплачено суму визначеного грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 10,28 грн., таким чином податковий борг з податку на доходи фізичних осіб з урахуванням часткової сплати складає 159,72 грн.

Таким чином загальна сума податкового боргу відповідача складає 6559,27 грн., в тому числі з урахуванням недоїмки зі сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб-підприємців, грошових зобовязань визначених податковим органом з податку на доходи фізичних осіб та з єдиного податку фізичних осіб-підприємців та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату визначеного грошового зобовязання.

Надаючи правову оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень №/25/344 від 26.07.2013, № /3962/1043 від 28.11.2014 25.07.2013 № /17/343, якими визначено грошові зобовязання з єдиного податку фізичних осіб - підприємців та податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 58 ПК України визначено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктами 56.2, 56.3 статті 56 ПК України передбачено, що у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).

Згідно з приписами підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Оскільки відповідач не оскаржував прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення, податковий борг в частині визначених грошових зобовязань з єдиного податку фізичних осіб-підприємців та податку на доходи фізичних осіб є узгодженими.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення №/25/344 від 26.07.2013, №/3962/1043 від 28.11.2014, №/17/343 від 25.07.2013, а сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями підлягає стягненню з відповідача.

Також, з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України та Порядку направлення органами податкової служби вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.10.2012 №1113та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2012 за №1909/22221, відповідачу на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, було направлено податкову вимогу від 05.12.2014 №1727-25 на суму 6190,03 грн., яку було повернуто з відміткою відділення поштового звязку «неповна адреса» (а.с.22).

Згідно з пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд зазначає, що податкова вимога направлена відповідачу за адресою, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак направлена правомірно.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, у зв'язку з чим сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації 08708, Київська область, Обухівський район, село Нещерів) 6559,27 грн. (шість тисяч пятсот пятдесят девять грн. 27 коп.) в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку фізичних осіб-підприємців та податку з доходів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.