Справа № 809/2433/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 809/2433/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача: не прибув,

відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 9798,72 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 року Державна податкова інспекція у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 9798,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача, в порушення підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України наявна заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 9798,72 грн., в тому числі штрафні санкції за порушення термінів подання податкової декларації по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму боргу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, наведених ним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16). Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також наявність у матеріалах справи достатніх доказів, необхідних для вирішення справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 15.1. статті 15 Кодексу визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.2005 року відповідач зареєстрований Снятинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. (а.с. 19 - 20).

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Кодексу передбачено, що платники податків і зборів зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Стаття 57.1 Кодексу встановлює, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2014 року відповідачем подано до Державної податкової інспекції у Снятинському районі податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, задекларувавши суму податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування 9628,72 грн. (а.с. 5 6).

Пунктом 56.11 статті 56 Кодексу встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд приходить висновку, що податкове зобов'язання відповідача, визначене ним у податковій декларації про майновий стан і доходи, є узгодженими.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Кодексу встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Кодексу, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Частиною 2 пункту 120.1 статті 120 Кодексу встановлено, що ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

За результатами проведеної перевірки своєчасності подання податкової звітності ФОП ОСОБА_1 складено акт за № 1060/17- від 27.06.2014 року, відповідно до якого встановлено несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік. (а.с 7).

Відповідно складеного акту, ДПІ у Снятинському районі винесено податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_1 від 01.07.2014 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170,00 грн. (зворотній бік а.с. 7).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідачем отримано 01.07.2014 року, що підтверджується підписом на корінці податкового повідомлення-рішення.

Оскільки, відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Кодексу, не була порушена процедура апеляційного (адміністративного) узгодження податкових зобов'язань визначених податковим повідомленням-рішенням суд приходить до висновку, що визначені суми податкових зобовязань є узгодженими.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем вжиті заходи щодо вручення відповідачу податкової вимоги за № 31-25 від 11.02.2015 року на суму 9798,72 грн. (а.с. 8).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податкове зобовязання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Податковий борг відповідача підтверджується податковим повідомленням-рішенням, довідкою про борг, які містяться в матеріалах справи. (зворотній бік а.с. 7, а.с. 9).

Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог статті 87 Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти та майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, податковий борг відповідачем не погашено, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9798,72 грн. з розрахункових рахунків в банківських установах, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та за рахунок готівки.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків в банківських установах, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2) та за рахунок готівки в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 9798,72 грн. (дев'ять тисяч сімсот дев'яносто вісім гривень сімдесят дві копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 10.07.2015 року.