Справа № 2-а-4045/11
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2015-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-4045/11
№ провадження 2-а/415/5419/11
ПОСТАНОВА

22 серпня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить: поновити пропущений строк звернення до суду; визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати при обчисленні пенсії та відмови в її перерахуванні; зобов'язати відповідача здійснити відповідне перерахування пенсії..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії він продовжував працювати, тому, у 2011 року, на підставі положення ч.4 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», звернулась до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням додатково отриманого стажу та заробітної плати. Проте, здійснивши відповідний перерахунок пенсії позивача, відповідач використав при цьому не передбачений ч.4 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік, а застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік, посилаючись на лист Пенсійного фонду України та Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009р. № 20/0/18-09/039, 4096/02-01, та Постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р. Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідачем було порушено норми діючого законодавства, та, як наслідок, порушено його особисті права та законні інтереси, просить суд визнати зазначені дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії згідно ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача з наступних підстав.

Як застрахована особа, що продовжувала працювати після призначення пенсії, позивач в 2011 році звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням передбаченого ч.4 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, а саме за 2010 рік.

Згідно наданого позивачу листа за № 1047/Б-6 від 02.08.2011р., відповідач, розглянувши заяву позивача, та, посилаючись на спільний лист Пенсійного фонду України та Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009р. № 20/0/18-09/039, 4096/02-01, а також Постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р., здійснив відповідний перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 рік.

Із встановлених обставин суд вбачає, що спірні відносини виникли між сторонами з приводу проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача.

Згідно ст.5 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., (далі - Закон), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням визначаються виключно цим Законом.

Згідно ст.4 Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, даного закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ч.4 ст.42 Закону, у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 зазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

З вищенаведеного суд вбачає, що, згідно вимог зазначеного Закону, чинного на момент здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача, відповідач, відповідно до ч.4 ст.42 Закону, повинен був при перерахунку пенсії позивача у 2011 році застосувати показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік.

Проте, згідно пояснень відповідача, застосування при перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 рік., він здійснив на підставі спільного листа Пенсійного фонду України та Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009р. № 20/0/18-09/039, 4096/02-01, а також Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р., враховуючи також те, що ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст.ст.40, 42 вищезазначеного Закону, які, хоча і були рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. визнано неконституційними, проте не були врегульовані Верховною радою України.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., який безпосередньо регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та визначає порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на час здійснення відповідачем у 2011 році перерахунку пенсії позивача, будь-яких змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., що безпосередньо стосуються застосування показника середньої заробітної плати працівників при перерахунку пенсії - внесено не було, відповідно до чого, відповідач, здійснюючи вищевказаний перерахунок пенсії позивача, повинен був керуватись нормами чинного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., а не роз'ясненнями, наданими у спільному листі Пенсійного фонду України та Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009р. № 20/0/18-09/039, 4096/02-01, та Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, не застосовуючи при здійсненні перерахунку пенсії позивача, передбаченого ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. показника середньої заробітної плати працівників за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, відповідач звузив зміст та обсяг існуючих прав позивача, та здійснив покладені на нього повноваження у спосіб, не передбачений законами України.

Враховуючи передбачену ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. періодичність та визначення відповідних умов для перерахунку пенсії, суд вимогу позивача про виплату йому перерахованої (збільшеної) пенсії, з урахуванням показників заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2010 рік і у подальшому, вважає не обґрунтованою, так як згідно ст.42 Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 зазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Згідно ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно листа відповідача за № 1047/Б-6 від 02.08.2011р., фактично, про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався після звернення до відповідача, отримавши 02.08.2011р. від нього відповідь, у якій відповідач зазначив, що, у разі незгоди позивача з його рішенням, позивач має можливість оскаржити дії відповідача в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає, що адміністративний позов був поданий позивачем в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України.

Вимогу відповідача відмовити згідно ст.100 КАС України у задоволенні позовних вимог позивача на підставі пропущення ним строку звернення до адміністративного суду, суд вважає не обґрунтованою, у зв'язку з тим, що положенням чинної ст.100 КАС України зазначена відповідачем підстава для відмови у задоволенні позовних вимог позивача не передбачена.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що судом, в ході розгляду справи встановлено факт необґрунтованого застосування відповідачем показника середньої заробітної плати за 2007 рік, при здійсненні перерахунку пенсії позивача за 2010 рік, суд приходить до висновку, що зазначені дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають Конституції України та нормам Закону, який безпосередньо регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., ст.ст.2, 4-12, 105, 158-163, 183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 із застосуванням показників заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2010 рік, тобто за календарний рік, що передує зверненню за перерахунком пенсії протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити з 01.07.2011р. перерахунок, та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2 із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік, тобто за календарний рік, що передує зверненню ОСОБА_2 за перерахунком пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нельга Д. В.