Справа № 818/1995/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р. Справа №818/1995/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1995/15 за позовом Державного підприємства "Краснопільське лісове господарство" до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Краснопільське лісове господарство" (далі по тексту - позивач, ДП "Краснопільське лісове господарство") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Сумська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.06.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток у загальному розмірі 128 755,88 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що висновки податкового органу є протиправними, оскільки реальність здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_4 за період до 2013 року досліджено, та підтверджено в ході судового розгляду Сумським окружним адміністративним судом справи №818/345/15, в якій брали участь ті ж самі сторони.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях (т.2 а.с.59-64) та зазначили, що причиною донарахування позивачу податку на прибуток стало зменшення за результатами перевірки витрат за операціями по виконанню лісогосподарських робіт ФОП ОСОБА_4, який одночасно є працівником позивача. В ході перевірки було встановлено, що фактично роботи які зазначені в актах-здачі прийняття робіт (надання послуг), не можливо виконати в такому обсязі самим ФОП ОСОБА_4 Первинні документи, які були складені між ними не підтверджують фактичного надання послуг. З огляду на викладене, на думку відповідача, в ході перевірки знайшли своє підтвердження проведення між ДП "Краснопільське лісове господарство" та ФОП ОСОБА_4 безтоварних операцій та обмін первинними документами, які були складені тільки про людське око без наміру створити реальні правові наслідки.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка ДП "Краснопільське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 02.06.2015 за №14/2201/00992912(т.1 а.с.11-94).

Даною перевіркою були встановлені порушення вимог п.14.1.36 ст.14 ,п.138.1, п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п.139.1. ст.139 Кодексу України - підприємством ДП "Краснопільське лісове господарство" встановлено заниження податку на прибуток загальною 103004,70 грн., а саме в 2013 році в сумі 28290,02 грн. та в 2014 році в сумі 74714,58 грн. по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4

На підставі акта перевірки, Сумською ОДПІ (Краснопільське відділення) було винесено податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2015, яким ДП "Краснопільське лісове господарство" збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток (доходи) підприємств і організацій державного підпорядкування у розмірі 128755 грн. 88 коп. (т.1 а.с.95).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Порядок оподаткування податком на прибуток та підстави формування валових витрат платника податку регулюється Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 зазначеного Кодексу встановлено, що витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. При цьому, витрати, які не враховуються платником податку при визначенні оподатковуваного прибутку, встановлені статтею 139 Кодексу.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені платником податків і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

Причиною донарахування позивачу податку на прибуток став висновок відповідача про нереальність господарських операцій по виконанню лісогосподарських робіт ФОП ОСОБА_4

Суд не погоджується з такою позицією податкового органу, з огляду на наступне.

Між ДП "Краснопільське лісове господарство" (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець) були укладені договори на виконання лісогосподарських послуг, а саме: договір підряду на проведення лісозаготівельних робіт №9-13 від 02.01.2013 (т.1 а.с.129-131) та № 19-14 від 02.01.2014 (т.1 а.с.124-128), відповідно до умов яких Виконавець зобовязується на власний ризик та власними силами (і силами найманих працівників) виконати комплекс лісозаготівельних робіт, а Замовник у свою чергу зобовязується прийняти та оплатити надані послуги.

ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.100,102-103) і свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (т.1 а.с.104), а також є платником єдиного податку, що вбачається з копії свідоцтва платника єдиного податку (т.1 а.с.101). Крім того ФОП ОСОБА_4 видано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме лісосічні роботи, трелювання лісу №012.12.59-02.20 від 18.01.2012 (т.1 а.с.105).

Реальність здійснення господарських операцій за вказаними договорами підтверджується актами прийому-здачі робіт, нарядами-актами на виконання робіт (т.1 а.с.139-247, т.2 а.с.1-2).

Оплата за надані ФОП ОСОБА_4 послуги підтверджується копіями актів звірки взаємних розрахунків між ДП "Краснопільське лісове господарство" та ФОП ОСОБА_4 (т.2 а.с.15-17), банківськими виписками (т.2 а.с. 18-50).

Таким чином, реальність фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджено документами, які були оформлені згідно з вимогами чинного законодавства і копії яких долучені до матеріалів даної справи.

У подальшому виконані результати роботи ФОП ОСОБА_4 були використані у господарській діяльності позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про рух лісопродукції, журналами реалізації і відпуску лісопродукції (т.2 а.с.3-14).

При цьому, як випливає з акта перевірки, всі необхідні первинні документи, що підтверджують фактичне виконання правочину з постачання товару були досліджені в ході перевірок.

Підставою для включення витрат підприємства до валових є належне документальне підтвердження факту понесення таких витрат за правилами ведення податкового обліку, що відображають реальність господарської операції, їх зв'язок з господарською діяльністю товариства, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Факт безпосереднього зв'язку витрат з господарською діяльністю позивача встановлений з врахуванням характеристик придбаних товарів та наданих послуг, які свідчать про призначення таких для використання у господарській діяльності позивача та відповідають змісту цієї діяльності.

З метою встановлення факту здійснення платником податку господарської діяльності, формування витрат для визначення цілей оподаткування податком на прибуток, а також встановлення зв'язку між фактом придбання товарів та понесення витрат і господарською діяльністю платника податку, обов'язковому дослідженню підлягає наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій такого платника, тобто наявність мети використання придбаних послуг у такій діяльності.

Мета позивача полягала у використанні придбаних послуг у власній господарській діяльності підприємства позивача, а саме, у здійсненні заготівлі деревини та здійснення робіт у лісовому господарстві.

Відповідачем не спростовано мету та реальність здійснення господарських операцій з придбання вищевказаних послуг, а також факту використання позивачем вищевказаних послуг (робіт) у власній господарській діяльності.

Суд також зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем докази дають суду достатні підстави для висновку про правомірність віднесення понесених витрат до валових, а також формування податкового обліку, а тому вказані документи складені під час фактичного здійснення вищевказаних господарських операцій.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення та виконання позивачем договорів з ФОП ОСОБА_4 дійсно мали місце та були вчинені з метою здійснення господарської діяльності; виконання позивачем договорів із зазначеними особами призвело до зміни його майнового стану.

Також, суд вважає за необхідне зауважити на той факт, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження фальшивості бухгалтерських документів, або на невідповідність відомостей, зазначених в цих первинних документах, фактичним обставинам, або на завищення вартості робіт чи послуг, або на несумісність зазначених в документах робіт чи послуг з власною господарською діяльністю позивача. У ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, невикористання у власній господарській діяльності товарів (послуг), отриманих від його контрагента, вчинення ними узгоджених дій щодо отримання будь-якої вигоди (в тому числі і податкової).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже первинні документи, надані позивачем, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому є належними і допустимими доказом, що фіксують господарські операції та є підставою для включення зазначених у них сум до складу валових витрат з податку на прибуток підприємств.

Аналіз наданих позивачем договорів, актів приймання виконаних робіт, інших первинних та платіжних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат по операціях з контрагентами, які були предметом перевірки.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та його контрагентом зобов'язань за спірними правочинами. Копії первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Крім того, особливої уваги заслуговує той факт, що реальність здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_4 за період до 2013 року було досліджено та підтверджено в ході судового розгляду адміністративної справи №818/345/15.

Предметом розгляду справи №818/345/15 були висновки податкового органу під час проведеної планової виїзної перевірки ДП "Краснопільське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2012, за результатами якої складений акт від 08.10.2013 за № 612201/00992912/06.

Причиною донарахування позивачу податку на прибуток за вказаний вище період став висновок податкового органу про нереальність господарських операцій по виконанню лісогосподарських робіт фізичними особами-підприємцями: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2014 по справі №818/345/14, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014, було достовірно встановлено правомірність та реальність господарських операцій між ДП "Краснопільське лісове господарство" та його контрагентами, зокрема, ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2010 по 31.12.2012 (т.1 а.с.106-118).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015 по вказаній вище справі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 було залишено без змін (т.1 а.с.119-123).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, надання позивачу послуг, пов'язаних з лісництвом ФОП ОСОБА_4, який був одночасно працівником ДП "Краснопільське лісове господарство" є правомірним та підтверджено судовим рішенням.

Таким чином, висновки податкового органу про безтоварність укладених позивачем правочинів є помилковими, оскільки базуються лише на особистих припущеннях, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Отже, господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, ФОП ОСОБА_4 ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мав, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Згідно ч.1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2015 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, у звязку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір згідно платіжних доручень №2260 від 19.06.2015 в сумі 73,08 грн., №2270 від 22.06.2015 в сумі 111,35 грн., №2206 від 17.06.2015 в сумі 73,08 (а.с.4-6).

З огляду на викладене вище, ДП "Краснопільське лісове господарство" підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України сума судового збору в розмірі 257,51 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Краснопільське лісове господарство" до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області (Краснопільське відділення) № НОМЕР_1 від 15.06.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Краснопільське лісове господарство" () витрати зі сплати судового збору в сумі 257,51 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 03.07.2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов