Справа № 802/744/13-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2013-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м.Вінниця

11 березня 2013 р. Справа № 802/744/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса Михайла Богдановича,

за участю:

секретаря судового засідання: Поливаної Катерини Павлівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

22 лютого 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся у Вінницький окружний адміністративний суд із позовом до відповідача Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. У позовній заяві позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо накладення обтяжень на його спадкові та корпоративні права, майнові права щодо споруд та будівель на території України, а також зобовязати відповідача внести зміни до реєстраційного запису № 13497896 від 29.01.2013 року, виключивши з нього такі обєкти обтяжень як спадкові та корпоративні права, а також майнові права щодо споруд та будівель на території України.

У судовому засіданні 11.03.2013 року відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі у звязку із тим, що справу не належить розглядати в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи доводи вказаного клопотання, відповідач посилається на те, що Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не є субєктом владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому спір який виник не має ознак справи адміністративної юрисдикції і не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Представник позивача у судовому засіданні проти клопотання заперечив.

Надавши оцінку доводам заявленого клопотання, заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку, що у задоволенні такого слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Таким чином, компетенція адміністративних судів поширюється на спір, який виникає із правовідносин публічного характеру, а однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень у зв'язку із виконанням владних управлінських функцій.

У справі адміністративної юрисдикції вимога адміністративного позову повинна ґрунтуватися на публічно правових відносинах позивача із відповідачем, які виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір у справі яка розглядається виник міх фізичною особою ОСОБА_3 позивачем у справі та Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відповідач у справі з приводу оскарження позивачем дій відповідача, які позивач вважає протиправними. Зміст оскаржуваних дій полягає у внесенні в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (а.с. 8) на підставі боргового зобовязання б/н від 24.12.2012 року запису про реєстрацію обтяження майнових, спадкових та корпоративних прав боржника (позивача у справі) на суму договірних зобовязань у тому числі майнових прав щодо споруд, будівель на території України.

Відповідач у справі вважає, що Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не володіє статусом субєкта владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, що і стало підставою для заявленого клопотання про закриття провадження у справі.

Проте, суд вважає безпідставними та нормативно необґрунтованими такі висновки відповідача виходячи із того, що із наведеного у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначення субєкта владних повноважень видно, що таким вважається в тому числі інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено ч. 1-3 ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб'єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830, реєстратори це суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. При цьому, згідно вказаного порядку держателем реєстру вважається міністерство юстиції України.

Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 8) встановлено, що на підставі боргового зобовязання б/н від 24.12.2012 року 29.01.2013 року зареєстровано обтяження майнових, спадкових та корпоративних прав боржника (позивача у справі) на суму договірних зобовязань у тому числі майнових прав щодо споруд, будівель на території України, а реєстратором вказаного обтяження виступає саме Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Тому, суд приходить до висновку, що Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в спірних правовідносинах здійснює владні управлінські функції у звязку із виконанням делегованих, у відповідності із нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна», повноважень щодо реєстрації обтяжень рухового майна, а тому вважається субєктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та може бути відповідачем у адміністративній справі.

Вказана обставина дає підстави для висновку, що справі яка розглядається характерні усі ознаки справи адміністративної юрисдикції, яка із урахуванням встановлених Кодексом адміністративного судочинства України правил підсудності повинна розглядатися окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, а тому клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Вінницької філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі № 802/744/13-а за позовом ОСОБА_3 до Вінницької філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Богоніс Михайло Богданович