Справа № 826/5193/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

07 липня 2015 року № 826/5193/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаДепартаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Київської міської державної адміністрації Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Департамент соцполітики ВО КМР (КМДА), Департамент, відповідач 1), Київської міської державної адміністрації (далі КМДА, відповідач 2), третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Управління, третя особа) про визнання незаконним та скасування рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Департаменті соціальної політики Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.12.2014 року, оформленим протоколом № 11, в частині видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2(1) ОСОБА_1 безпідставною та вилучення його посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, що його звернення по суті не було розглянутим, відповідач неправильно зробив висновки при аналізі наданих ним документів, у зв`язку з чим просив задовольнити позов.

У письмових запереченнях, які залучені судом до матеріалів справи, відповідач 1 посилався на те, що позивачу була надана обґрунтована відповідь з роз`ясненням, що правові підстави для встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У 1994 році позивачу КМДА було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та на підставі поданих документів видано посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1 .

Тимчасовою комісією для перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» КМДА на підставі представлених документів було підтверджено правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (витяг з протоколу № 47 засідання Комісії від 10.12.1997).

У 2007 році позивачу відповідно до експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 25.09.2007 та довідки Спеціалізованої радіологічної медико-соціальної (експертної) комісії (далі - Спеціалізована РМСЕК) серії КВ-1 № 002803 від 17.12.2007, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, зв`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на строк - безстроково.
19.12.2007 позивач звернувся до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення учасника ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1-А та надав наступні документи: експертний висновок № 696 від 25.09.2007; довідку МСЕК № 002803 від 17.12.2007; копію посвідчення категорії 2-А № НОМЕР_2 ; копію паспорта.

16.01.2008 позивачу було видано посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_3 та вкладку до нього № НОМЕР_4 , а отже, підтверджено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

04.11.2014 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення відповідно до п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та соціального захисту».

При перевірці поданих документів Державною фінансовою інспекцією України в довідці про підвищену заробітну плату в період роботи в зоні відчуження зазначено з 18 по 23 травня 1986 року та з 12 по 16 червня 1986 року, тобто раніше, ніж позивач був зарахований на роботу.

У зв`язку із виявленими розбіжностями між первинними документами, які позивач подавав у 1994 році, та документами, що надійшли до Управління у 2014 році, за дорученням Департаменту соціальної політики ВО КМР (КМДА), Управлінням листом від 01.02.2012 №09-240 був направлений запит до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (в минулому Штаб ЦО України) на зберіганні якої знаходяться архіви штабу ЦО УРСР.

У відповідь на запит Державна служба України з надзвичайних ситуацій направила копії наказів та довідку від 19.11.2014 № 28-3/24394, в якій зазначила, що наказом начальника штабу ЦО України РСР від 25.10.1986 № 425 з 27 по 28 жовтня 1986 року ОСОБА_1 направлявся у службове відрядження для виконання спеціального завдання у смт. Іванків Київської області, яке не відноситься до зони відчуження.

На підставі вищевикладеного було підготовлено особову справу позивача та винесено на розгляд Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу КМР (КМДА).

Комісія на своєму засіданні розглянула особову справу позивача за нововиявленими обставинами та винесла рішення, оформлене протоколом № 11 від 18.12.2014, про безпідставну видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), яку позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, далі по тексту Закон № 796-XII).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 14 Закон № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

- безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони;

- тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості,

- ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 15 Закону № 796-XII передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» смт. Іванків Київської області відноситься до зони добровільного гарантованого відселення.

Відповідно до частини першої ст. 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

На момент подачі ОСОБА_1 первинних документів для отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 у грудні 1992 року діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 року із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 року), іншими актами законодавства України.

Згідно з пунктом 10 вказаного Порядку, видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС провадиться на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження;

в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

г) рішення суду про встановлення факту перебування в зоні відчуження.

Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС діє на підставі Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17.05.2006 року № 187, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2006 року за № 626/12500.

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 вказаного Положення Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Основними завданнями Комісії є розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії та перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 вказаного Положення).

Згідно із підпунктами 5.1, 5.3-5.6 пункту 5 цього ж Положення рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії. Комісія розглядає спірні питання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку. У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню.

З матеріалів справи вбачається, що на засіданні Комісії 18.12.2014 розглянуто особову справу ОСОБА_1 (протокол № 11) за нововиявленими обставинами (невідповідність даних поданих позивачем у 1994 році та 2014 році) про безпідставну видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2(1), оскільки не підтверджено факт перебування позивача у зоні відчуження.

Крім того, у судовому засіданні долучено до матеріалів справи витяг з протоколу засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 30.04.2015 № 3, на якому вирішено підтвердити рішення Комісії від 18.12.2014 (протокол № 11) щодо безпідставної видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2(1).

Проте, з такою відмовою погодитись не можна, оскільки вона прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття.

Так, ст. 12 Закону № 796 передбачено, що причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

У відповідності до норми п. 1 ч.1 ст. 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Також, положеннями п. 2 та 10 Порядку № 51, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено наступне.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавств (п. 2 цього Порядку).

Посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи (абз. 8 п. 10 Порядку № 51).

Так, зокрема з наданої копії експертного висновку, правомірність та достовірність яких у судовому засіданні не спростовано, інших захворювань, ніж артеріальна гіпертензія з кризовим перебігом, які б могли вплинути на інвалідність позивача при проведенні експертиз встановлено не було, тобто саме це захворювання є підставою для встановлення позивачу інвалідності ІІ групи.

Наведені обставини, на думку суду, не повинні ігноруватись органом державної влади, а їх слід врахувати при розгляді питання про присвоєння відповідного статусу позивачу.

Додатково, суд звертає увагу на формулювання відповідачем причини відмови у наданні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, а саме те, що позивачем не підтверджено роботу в зоні відчуження, при цьому саме на підставі встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначенням 2 групи інвалідності безстроково і було видане посвідчення позивачу в 2008 відповідачем 2 із зміною категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 2 на 1, та яке не може бути скасоване з підстав відсутності підтвердження роботи в зоні відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Департаменті соціальної політики Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.12.2014 року, оформлене протоколом № 11, в частині видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 безпідставною та вилучення його посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур