Справа № 810/2401/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року справа №810/2401/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фастівського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и в:

Фастівський міськрайонний центр зайнятості звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю у розмірі 723,58 грн. у зв?язку з виявленням факту працевлаштування безробітного.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фастівським МРЦЗ відповідачці згідно ст.ст.2,4 Закону України «Про зайнятість населення» було надано статус безробітної. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, яке здійснювалось відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що ОСОБА_1 на момент реєстрації в центрі зайнятості як безробітної перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Компанією «Юнівест Маркетинг» з 03.07.2014 р. на підставі договору цивільно-правового характеру №07720/07/14 від 03.07.2014 р., а тому відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» не мала права перебувати на обліку як безробітна та отримувати допомогу. У зв?язку з виявленим правопорушенням вважає, що одержані відповідачкою кошти у заявленому до відшкодування розмірі, повинні бути стягнуті у судовому порядку.

В призначений для розгляду справи час до суду прибула відповідачка. Уповноважений представник позивача у судове засідання не з?явився з невідомих для суду причин.

За відсутності потреби у допиті свідків та експерта суд, на підставі ч.6 ст.128 КАСУ, здійснив розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, з наданням їм відповідної правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог, з огляду на таке:

22.07.2014 р., ОСОБА_1 звернулась із заявою до центру зайнятості щодо надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» в якій зазначала, що не зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує.

10.09.2014 р., ОСОБА_1 був наданий статус безробітної та призначена відповідна допомога.

19.02.2015 р., центром зайнятості було здійснене розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за результатом якого складено акт №3. Розслідуванням встановлено, що відповідачка на день надання їй статусу безробітної не повідомила про укладений нею договір цивільно-правового характеру №07720/14 від 03.07.2014 р. у період з 29.07.2014 р. по 07.09.2014 р. Дохід нараховувався за липень 2014 р. в загальній сумі 769,46 грн.

Тобто, за час перебування ОСОБА_1 на обліку в Центрі зайнятості з 29.07.2014 р. по 07.09.2014 р. остання безпідставно отримала допомогу по безробіттю у розмірі 723,58 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.п. 1 п. 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України №125/116 від 11.03.2008 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених з дня призначення виплат повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Судом встановлено, що відповідачка за період з 29.07.2014 р. по 07.09.2014 р. отримала допомогу по безробіттю у розмірі 723,58 грн., перебуваючи на обліку у позивача як безробітна.

За результатами перевірки додержання вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Центром зайнятості встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку у центрі у вказаний період перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Компанією «Юнівест Маркетинг» на підставі цивільно-правових угоди від 03.07.2014 р.

04.03.2015 р., Фастівським центром зайнятості виданий наказ щодо вжиття заходів з повернення зайво виплачених ОСОБА_1 коштів по безробіттю.

Відповідачка не повідомляла центр зайнятості про перебування у трудових відносинах за цивільно-правовою угодою з ТОВ .«Юнівест Маркетинг».

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачка зобов?язана повернути центру зайнятості безпідставно одержані грошові кошти.

Суд відкидає доводи ОСОБА_1 викладені у запереченні на позов відносно того, що ТОВ «Компанією «Юнівест Маркетинг» були надані центру зайнятості хибні відомості про її працевлаштування з 03.07.2014 р. по 31.07.2014 р., з огляду на недоведеність вказаної обставини належними та допустими доказами і розцінює вказане твердження як намагання уникнути відповідальності за прихований нею факт наявності оплачуваної роботи. До того ж, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» саме на застрахованих осіб, зареєстрованих як безробітних, покладається обов?язок своєчасного надання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідачка свій обов'язок не виконала. У зв?язку з цим суд приходить до висновку, що саме з вини відповідачки у центру зайнятості були недостовірні відомості, які слугували підставою для здійснення їй відповідних виплат.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фастівського міськрайонного центру зайнятості 723,58 грн. (сімсот двадцять три) грн.58 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.