Справа № 816/2237/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Полтава Справа № 816/2237/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області
до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

18 червня 2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі Кременчуцька ОДПІ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 940,00 грн.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання від 02.07.2015 про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зроблено запис від 05.01.2011 за № 2 018124; перебуває на обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 10.01.2011 за № 43864 .

У період з 01.01.2012 по 01.01.2014 відповідач був платником єдиного податку з фізичних осіб другої групи зі ставкою податку 20 % доходу (відповідно до поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 25.01.2012 № 8853/3). У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу протягом двох послідовних кварталів, на підставі підпункту 299.15.1 пункту 299.15 статті 299 Податкового кодексу України, з 01.01.2014 ФОП ОСОБА_1 анульовано свідоцтво платника єдиного податку.

Згідно з розрахунку суми податкового боргу станом на момент подання позову за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 940,00 грн з єдиного податку з фізичних осіб, який виник з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 293.1 та частини першої пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ставка єдиного податку для другої групи платників єдиного податку встановлюється сільськими, селищними та міськими радами у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року.

Пункт 295.1 статті 295 Податкового кодексу України зазначає, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Податкова заборгованість відповідача з єдиного податку з фізичних осіб виникла внаслідок несплати сум грошових зобов'язань, визначених на підставі поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 25.01.2012 № 8853/3.

Так, згідно із заявою відповідача від 25.01.2012 № 8853/3 та рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області позачергової XV сесії міської ради VI скликання від 17.01.2012 відповідачем обрана друга група спрощеної системи зі ставкою єдиного податку у розмірі 20 % від мінімальної заробітної плати, яка на 1 січня 2013 року становила 1 147,00 грн (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VI), як наслідок, ставка з єдиного податку платника другої групи у 2013 році становила 229,40 грн.

Відповідач за період з червня 2013 року по грудень 2013 року (включно) з урахуванням наявної переплати в розмірі 168,90 грн повинен був сплатити суму в розмірі 1 436,90 грн (7 * 229,40 грн - 168,90 грн = 1 436,90 грн).

Сума податкової заборгованості відповідача з єдиного податку з фізичних осіб зменшилась за рахунок несвоєчасної та неповної самостійної сплати в розмірі 500,00 грн ( згідно з платіжним дорученням від 27.08.2013 № 0СГН57413).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Абзацом третім пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, серед іншого встановлено, що платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Оскільки узгоджена сума податкових зобовязань з єдиного податку з фізичних осіб у встановлені строки відповідачем не сплачена, Кременчуцькою ОДПІ нарахована пеня з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3,10 грн.

Отже, сума несплаченого відповідачем податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 940,00 грн є сумою податкового боргу.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями облікових карток платника податків, копії яких надані представником позивача та залучені до матеріалів справи.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України Кременчуцькою ОДПІ винесено податкову вимогу форми "Ю" № 486-17 від 11.12.2013, яку направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 та повернуто Кременчуцькій ОДПІ з відміткою пошти "виїхав з України".

Доказів повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу матеріали адміністративної справи не містять.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Внаслідок того, що відповідач ФОП ОСОБА_1 станом на дату розгляду та вирішення справи податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 940,00 грн не сплатив, вимоги позивача про стягнення коштів у розмірі 940,00 грн за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 17, 18, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної оосби - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 940,00 грн (дев'ятсот сорок гривень) на р/р № 0008, одержувач: УК у м. Кременчуці/м. Кременчук/18050400, код одержувача: 37965850, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019) .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна