Справа № 127/14110/15-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/433/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 1976 року по 2006 роки позивач проходив військову службу на різних військових посадах. У листопаді 2006 року у званні полковника медичної служби позивач був звільнений із Збройних Сил України у запас з посади начальника відділення підготовки помічників військових лікарів Вінницького медичного коледжу ім. Д.К. Заболотного.
З грудня 2006 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», як інваліду 3 групи. Позивач в даний час знаходиться на військовому обліку у Вінницькому обласному військовому комісаріаті та на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницької області.
Пенсія позивача складається із посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40%, надбавки за кваліфікаційну категорію медичного персоналу (вища) 7,5%, надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премії 10% від посадового окладу. Оскільки позивач інвалід війни 3 групи, то до його основної пенсії додається ще й доплата, як інваліду війни 3 групи, інваліду 3 групи при виконанні обов`язків. А тому, сума його пенсії в цілому складає 6 342,02 грн. В такому розмірі позивач і отримував пенсію до 01.02.2015 року. Проте, в лютому 2015 року позивач отримав пенсію в розмірі 5 898,50 грн.

Звернувшись 08.06.2015 року до відповідача із заявою про роз`яснення щодо даних відрахувань, позивачу була надана відповідь, що на виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71 VIII від 28.12.2014 року та у зв`язку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється із суми пенсій, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної. Тобто із пенсії позивача було утримано податок на дохід в розмірі 15% від суми, що склало 403,20 грн., також було утримано військовий збір в розмірі 1,5 %, що склало 40,00 грн. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В силу п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, 19.06.2015 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

На виконання ухвали суду про відкриття скороченого провадження на адресу суду надійшли письмові заперечення представника відповідача з проханням відмовити у задоволенні позову позивачу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши та об`єктивно оцінивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.46, п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, абзацом 1 преамбули, ст.2, ст.59 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) та ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, де територіальний орган Пенсійного фонду виступає, як державний орган з питань пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, а позивач є пенсіонером.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи») врегульовано питання оподаткування пенсій. Так, відповідач у даному випадку виступає як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який згідно п.п.168.4.1 п.168.4 ст.168 ПК України, «Списку особових рахунків та суми утриманого податку на доходи фізичних осіб за Лютий 2015 року Головне управління пенсійного фонду України в Вінницькій обл.» сплатив вказані податки за позивача в сумі 403,20 грн. (податок на доходи фізичних осіб) та 40,32 грн. (військовий збір).

Таким чином, відповідач діяв виключно у межах наведеного податкового законодавства, яке у відповідності до вимог ст.152 Конституції України не визнано неконституційними, а згідно вимог ст.67 Конституції України є обов`язковим для виконання.

Разом з тим, згідно вказаного законодавства позивач є платником зазначених податків.

Відповідно до вимог п.41.1 ст.41, пп.168.4.6 п.168.4 ст.168 ПК України контролюючим органом у даному випадку є Вінницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Фіскальної служби України у Вінницькій області.

Таким чином, дана справа не стосується призначення й виплати пенсії, і не відноситься до справ, перелічених у п.4 ч.1 ст.18 КАС України, а є справою щодо оскарження дій податкового агента у вигляді утримання податків із виплачуємих ним доходів платнику податків, що у відповідності до п.1 ч.2 ст.18 КАС України підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним судом.

Окрім того, суд звертає увагу, що у відповідності до п.23 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на який посилається позивач як на підставу своїх вимог про задоволення позову, інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги, у тому числі, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства, а не звільняється від їх сплати.

За змістом пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно з п.3 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

З огляду на зазначене, повернення помилково або надміру сплачених податків здійснюється виключно з рахунків, на які вони зараховані. Ці рахунки не належать органам Пенсійного фонду України.

Таким чином, у відповідності до наведеного законодавства вимоги позивача про виплату недоплати до пенсії, що є загальною сумою сплачених відповідачем, як податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору саме головним управлінням Пенсійного фонду України є такими, що суперечать наведеному законодавству та виходять за межі повноважень відповідача.

Крім того, частина позовних вимог щодо повернення недоплаченої пенсії не є спором з питань одержання пенсії, який, зокрема визначено у п.4 ч.1 ст.18 КАС України, а є спором з питань оподаткування повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, який у відповідності до п.1 ч.2 ст.18 КАС України підсудний окружним адміністративним судам, що є порушенням норм процесуального права.

З врахуванням наведеного, дії головного управління, як податкового агента щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору є правомірними, а тому в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 46, 55, 67, 92, 152 Конституції України, ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 4, 17, 18, 70, 71, 79, 159-161, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: