Справа № 814/2080/13-а
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2013-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

09 вересня 2013 року Справа № 814/2080/13-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом: Березнегуватського районного центру зайнятості (вул. 1-ше Травня, 109, смт. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56203)

до відповідача: ОСОБА_1 (вул. Краснофлотська, 36, смт. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56203)

третя особа: Березнегуватська районна державна адміністрація (пл. Леніна, 1, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56203)

про: стягнення заборгованості в сумі 4 448,48 грн.,

в с т а н о в и в:

Позивач, Березнегуватський районний центр зайнятості, звернувшись до суду із адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 448,48 грн.

В обгунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.05.2008 року ОСОБА_1 звернувся до Березнегуватського РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні. 29.05.2008 року йому надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. З отриманих даних від Державної податкової інспекції було встановлено, що гр. ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний надавав послуги згідно договору цивільно-правового характеру відділу культури та туризму Березнегуватської районної державної адміністрації. Для спростування або підтвердження даної інформації у відділі культури та туризму Березнегуватської РДА було проведено перевірку, за результатами якої складено акт № 28 від 01 грудня 2009 року яким підтверджено, що гр. ОСОБА_1 надавав послуги цивільно-правового характеру з 01.01.2008 року по 31.05.2008 року, що свідчить про те, що ОСОБА_1 свідомо не повідомив Березнегуватський РЦЗ про обставини, які могли б вплинути на виплату йому допомоги по безробіттю та надання соціальних послуг під час реєстрації.

Кошти в рахунок погашення заборгованості до Березнегуватського районного центру зайнятості не надійшли.

З урахуванням уточнених позовних вимог (арк. спр. 21), позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Березнегуватського районного центру зайнятості суму заборгованості до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період із 29.05.2008 року по 23.05.2009 року у розмірі 4 448,93 грн.

Відповідач у судових засіданнях позовні вимоги не визнав, посилаючись на те що, до 26.05.2008 року він працював по Угоді № 3 від 01.01.2008 року охоронцем в районному Будинку культури, робота була позмінна. 26.05.2008 року він написав заяву на звільнення. В цей же день був ознайомлений з наказом про звільнення. 29.05.2008 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. Ніякого умислу та зловживання обов'язками покладеними не нього, як на безробітного, з його боку не було. Позивач не надав жодних доказів отримання відповідачем доходів та їх розмірів під час перебування на обліку в центрі зайнятості.

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк. спр. 43, 69, 70).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.05.2008 року ОСОБА_1 звернувся до Березнегуватського РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні. Згідно п. 1 ст. 28 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі особисто написаної заяви з 29.05.2008 року відповідачу надався статус безробітного, та призначалась допомога по безробіттю на 360 календарних днів.

З отриманих даних від Державної податкової інспекції було встановлено, що гр. ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний надавав послуги згідно договору цивільно-правового характеру відділу культури та туризму Березнегуватської районної державної адміністрації. Для спростування або підтвердження даної інформації у відділі культури та туризму Березнегуватської РДА було проведено перевірку, за результатами якої складено акт № 28 від 01 грудня 2009 року, яким підтверджено, що гр. ОСОБА_1 надавав послуги цивільно-правового характеру з 01.01.2008 року по 31.05.2008 року (арк. спр. 14).

На підставі отриманих даних, рішенням робочої групи щодо розслідування страхових випадків, яка створена згідно наказу директора Березнегуватського РЦЗ № 13 від 01.04.2009 року, було вирішено: ОСОБА_1 повернути незаконно нараховану допомогу по безробіттю за період з 29.05.2008 року по 23.05.2009 року у розмірі 5 752,93 грн., що підтверджено довідкою про отримані доходи у центрі зайнятості (арк. спр. 16).

28.12.2009 року директором Березнегуватського РЦЗ було видано наказ № 15 про повернення допомоги по безробіттю незаконно виплаченої ОСОБА_1 у сумі 5 752,93 грн.(арк. спр. 17). ОСОБА_1 визнав вимогу та зобовязався погасити борг.

За період з 03.03.2010 року по 08.01.2013 рку ОСОБА_1 не великими сумами, добровільно сплачено 1 304,00 грн. Проте з січня 2013 року погашення заборгованості боржником припинилось.

Відповідно до наданих Березнегуватською районною державною адміністрацією документів вбачається , що ОСОБА_1 заяву на звільнення написав 26.05.2008 року, відповідно до Наказу № 49-а від 26.05.2008 року дія угоди № 3 від 01.01.2008 року з ОСОБА_1 була припинена з 01.06.2008 року.

З пояснень відповідача вбачається, що він працював позмінно, остання зміна у нього була 28.05.2008 року, більше на роботу он не виходив, а тому мав всі підстави для отримання статусу безробітного.

Відповідно до листа Березнегуватської районної державної адміністрації від 03.09.2013 року № 160/02-03 вбачається , що дата звільнення ОСОБА_1 датована 1 червня 2008 року - вихідним днем була вказана керівником закладу директором районного будинку культури ОСОБА_2 помилково.

Згідно ст. 2 Закону УРСР від 01.03.1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку та інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу та здатні приступити до підходящої роботи.

Зі змісту наведеної статті випливає, що умовами для реєстрації особи як безробітної є: відсутність роботи, відсутність заробітку або доходів, працездатний вік та готовність приступити до роботи.

Позивач не надав доказів того, що відповідач на час постановки та перебування на обліку мав заробіток або інші передбачені законодавством доходи.

Відповідно до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному досліджені.

Згідно ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 року (далі - Закон 1533) центр зайнятості, що є робочим органом виконавчої дирекції Фонду, здійснює реєстрацію громадян, що потребують соціального забезпечення на випадок безробіття, а також перевіряє достовірність відомостей, наданих для цього отримання та за ст. 31 цього Закону припиняє його виплату у разі призначення на підставі документів, що містять неправдиві відомості. При здійсненні вказаних повноважень державні служби зайнятості, що призначають допомогу по безробіттю, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, установ, організацій і окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону 1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 12 Закону 1533 виконавча дирекція Фонду та її робочі органи контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду.

Протягом періоду перебування на обліку відповідача як безробітного, діяв Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року № 357(далі Порядок від 20 березня 2006 року) та Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62/7-1 (далі Порядок від 13.02.2009 року).

Згідно з аналогічними приписами зазначених Порядків розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться центрами зайнятості шляхом взаємодії з органами державної податкової служби, Пенсійного фонду України, державними реєстраторами та іншими установами та організаціями на предмет отримання доходів від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовими договорами чи надання послуг за цивільно-правовими угодами, ведення особистого селянського господарства тощо.

За результатами перевірки або звірення оформляється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітного та права на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом і підписується. У разі відмови особи підписати акт, про це робиться відмітка. Повернення коштів особою здійснюється після її ознайомлення під особистий підпис з прийнятим рішенням про повернення коштів. У разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку.

Позивач не надав до суду доказів: отримання відповідачем доходів від виконання ним робіт за трудовим договором чи надання послуг за цивільно-правовими угодами чи ведення особистого селянського господарства, умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними, одержання матеріальної допомоги обманним шляхом, належності безробітної особи до категорії зайнятих.

Навпаки, відсутність умислу у відповідача на заволодіння коштів обманним шляхом підтверджується листом Березнегуватської районної державної адміністрації від 03.09.2013 року № 160/02-03 з якого вбачається , що дата звільнення ОСОБА_1 датована 01.06.2008 року помилкова, оскільки це був вихідним днем - неділя (арк. спр. 64).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав доказів, які б слугували підставою для винесення рішення про стягнення коштів, отриманих відповідачкою, обманним шляхом.

Керуючись ст.ст. 94, 122, 158, 160-163 КАС України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих