Справа № 813/2565/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Львів № 813/2565/15

11 год. 58 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

відповідача : представник ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-ЕКСПОТОРГ» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-ЕКСПОТОРГ» (далі ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ») звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі ДПІ у Галицькому районі м. Львова), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №001861501 від 03.12.2014 року та № від 30.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення №001861501 від 03.12.2014 року прийнято на підставі акта камеральної електронної перевірки №1936/477/13-04-15-01/36312739 від 17.11.2014 року, оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 30.12.2014 року прийнято на підставі акта камеральної електронної перевірки №220/223/13-04-15-01-09/36312739 від 17.12.2014 року.

В вказаних актах податковий орган зазначив про те, що ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» в порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2014 року за вересень 2014 року, а саме, включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 1628,00 грн. по податковій накладній від 01.07.2014 року №1, отриманої від ТОВ «Торговий центр сода» та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2014 року за вересень 2014 року, а саме, включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 34795,92 грн. по податкових накладних від 11.08.2014 року №1 та від 25.08.2014 року №2, отриманих від ТОВ «Торговий центр сода».

Позивач з такими висновками не погоджується, вважає, що правомірно включив до суми податкового кредиту за вересень, жовтень 2014 року вищевказані податкові накладні. Також зазначає, що виконав усі передбачені законодавством дії, які дають право включити суму податкового кредиту з ПДВ при порушенні продавцем послуг порядку реєстрації накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: позивач при поданні декларацій з ПДВ за вересень та жовтень 2014 року подав заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних), де зазначив, що постачальник ТОВ «Торговий центр сода» відмовилось надати податкові накладні від 01.07.2014 року №1, від 11.08.2014 року №1 та від 25.08.2014 року №2.

Також позивач зазначив, що 19.06.2014 р., 23.09.2014 р., 17.10.2014 р. ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» було здійснено запити в електронній формі до ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо отримання інформації з реєстру платників ПДВ стосовно інформації про контрагента ТОВ «Торговий центр сода». Позивачем отримані відповіді про те, що 12.05.2011 р. ТОВ «Торговий центр сода» було видано свідоцтво платника ПДВ, яке діяло на момент здійснення операцій та на момент подання запитів.

Представники позивача в судовому засіданні наголосили, що 26 грудня 2014 р. ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» подало уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ за грудень 2014 р. (№ НОМЕР_1). У відповідності до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» 26.12.2014 р. (до моменту винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 30.12.2014 р.) сплатило до державного бюджету України суму ПДВ - 34796,00 грн. та суму штрафу (3%) - 1044,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №923 та №924 від 26 грудня 2014 року. Відтак, підстав для винесення податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014 р. у відповідача були відсутні, а долучені до матеріалів справи документи, на думку позивача, повністю спростовують висновки відповідача про порушення податкового законодавства щодо формування податкового кредиту, тому прийняті на основі таких висновків податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зміст яких зводиться до такого. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків актів №1936/477/13-04-15-01/36312739 від 17.11.2014 року та №220/223/13-04-15-01-09/36312739 від 17.12.2014 року, складених за наслідками камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» () за вересень 2014 року та за жовтень 2014 року.

В даних актах зазначено, що ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» відображено у сумі податкового кредиту за звітний податковий період (вересень 2014 року та жовтень 2014 року), суми податку на додану вартість згідно податкових накладних від 01.07.2014 року №1, від 11.08.2014 року №1 та від 25.08.2014 року №2, які виписані постачальником - ТОВ «Торговий центр сода». Дані податкові накладні включено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року та жовтень 2014 року на підставі заяв про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8 до декларації з ПДВ за вересень 2014 року та за жовтень 2014 року) та відображені в реєстрах отриманих та виданих податкових накладних. При цьому, відповідач вказує, що серед переліку документів, поданих до додатків 8 до декларації за вересень 2014 року та жовтень 2014 року, вищезазначені податкові накладні по контрагенту ТОВ «Торговий центр сода» () відсутні, тому виникла розбіжність між даними видатковими накладними та зазначеними вище податковими накладними.

Крім цього, відповідач зазначив, що згідно з базою «Анульована реєстрація платників ПДВ», що розміщена на сайті ДФС України, ТОВ «Торговий центр сода» 01.06.2014 р. анульовано реєстрацію платника ПДВ за ініціативою податкового органу.

На цій підставі контролюючий орган дійшов висновку про порушення вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України). Саме з цих мотивів ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 001861501 від 03.12.2014 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість всього на суму 20351,00 грн. та № НОМЕР_2 від 30.12.2014 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість всього на суму 52194,00 грн., і на думку представника відповідача підстав для їх скасування немає, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» зареєстроване, як юридична особа, 22.12.2008 року. Видами діяльності названого підприємства, згідно довідки p Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АА №721203, є: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; оптова торгівля хімічними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля.

Судом встановлено, що ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» () за вересень 2014 року, за наслідками якої складено акт №1936/477/13-04-15-01/36312739 від 17.11.2014 року (далі - акт перевірки від 17.11.2014 року).

Під час перевірки податковий орган встановив, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2014 року здійснювалось на підставі податкової накладної №1 від 01.07.2014 року, виписаної ТОВ «Торговий центр сода». Дана податкова накладна включена до складу податкового кредиту за вересень 2014 року на підставі заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8 до декларації з ПДВ за вересень 2014 року) та відображена в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Проте, серед переліку документів, поданих до додатку 8 до декларації за вересень 2014 року, вищезазначена податкова накладна по контрагенту ТОВ «Торговий центр сода» () відсутня. Відтак, виникла розбіжність між видатковою та зазначеною вище податковою накладною.

У висновках акта перевірки від 17.11.2014 року відповідач зазначив про порушення ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 ПК України, внаслідок чого позивачем занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, заявленої у податковій декларації з ПДВ № від 20.10.2014 року за вересень 2014 року та неправомірно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковій накладній №1 від 01.07.2014 року.

На основі таких висновків було прийнято податкове повідомлення-рішення № 001861501 від 03.12.2014 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 16281,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 4070,00 грн., всього на суму 20351,00 грн.

Також, судом встановлено, що ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» () за жовтень 2014 року, за наслідками якої складено акт №220/223/13-04-15-01-09/36312739 від 17.12.2014 року (далі - акт перевірки від 17.12.2014 року).

Під час перевірки податковий орган встановив, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень 2014 року здійснювалось на підставі податкових накладних №1 від 11.08.2014 року та №2 від 25.08.2014 року, виписаних ТОВ «Торговий центр сода». Дані податкові накладні включені до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року на підставі заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8 до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року) та відображені в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних. Проте, серед переліку документів, поданих до додатку 8 до декларації за жовтень 2014 року, вищезазначені податкові накладні по контрагенту ТОВ «Торговий центр сода» () відсутні. Відтак, виникла розбіжність між видатковими та зазначеними вище податковими накладними.

У висновках акта перевірки від 17.12.2014 року відповідач зазначив про порушення ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 ПК України.

На основі таких висновків було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 30.12.2014 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 34796,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 17398,00 грн., всього на суму 52194,00 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування податкового кредиту та сплати зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов'язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» (Покупець) та ТОВ «Торговий центр сода» (Постачальник) уклали договір від 20.09.2013 року №81, відповідно до умов якого Постачальник зобовязується передати, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити натрій двовуглекислий (сода).

Згідно вказаного договору, місцезнаходження контрагента позивача ТОВ «Торговий центр сода»: АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Проектна, 1

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій, виконання договірних зобов'язань та оплати придбаної соди позивач долучив:

видаткові накладні: №206 від 01.07.2014 року, №255 від 11.08.2014 року, №270 від 25.08.2014 року;

товарно-транспортні накладні: №206 від 01.07.2014 року, №255 від 11.08.2014 року, №270 від 25.08.2014 року;

платіжні доручення: №452 від 04.07.2014 року, №459 від 09.07.2014 року, №569 від 11.08.2014 року, №595 від 20.08.2014 року.

Вказані документи позивачем було подано до контролюючого органу разом із заявами про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (додатком 8 (вх. №) до декларації № 60545915 від 20.10.2014 р. та додатком 8 (вх. №) до декларації № від 20.11.2014 р.)., в яких зазначено, що контрагент позивача ТОВ «Торговий центр сода» відмовилось надати позивачу податкові накладні від 01.07.2014 року №1, від 11.08.2014 року №1 та від 25.08.2014 року №2.

Суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий центр сода» відображено в податковій звітності ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ», про що свідчить копія додатків № 5 до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2014 року та жовтень 2014 року.

При вирішенні спору, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Такі вимоги кореспондуються із пунктом 21 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Аналіз наведених норм вказує, що ПК України надає право покупцю, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, що є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Як зазначалось судом, позивач скористався таким правом та подав до декларацій з ПДВ за вересень 2014 року та за жовтень 2014 року заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних): додаток 8 (вх. №) до декларації №60545915 від 20.10.2014 р. та додаток 8 (вх. №) до декларації № від 20.11.2014 р. При цьому, до вказаних заяв долучив: видаткові накладні: №206 від 01.07.2014 року, №255 від 11.08.2014 року, №270 від 25.08.2014 року; товарно-транспортні накладні: №206 від 01.07.2014 року, №255 від 11.08.2014 року, №270 від 25.08.2014 року; платіжні доручення: №452 від 04.07.2014 року, №459 від 09.07.2014 року, №569 від 11.08.2014 року, №595 від 20.08.2014 року, що підтверджує виконання усіх передбачених законодавством дій, які дають право сформувати податковий кредит з ПДВ при відмові продавцем надати податкові накладні.

Доводи відповідача щодо розбіжностей у видаткових та податкових накладних, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Слід зазначити, що відповідно до абз. 17 п. 201.1 ст. 201 ПК України, надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Також, абзацом 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відповідачем не надано доказів проведення такої перевірки для зясування достовірності та повноти наданих позивачем первинних документів до камеральної перевірки та не враховано, що долучені до матеріалів справи платіжні доручення засвідчують факт сплати податку на додану вартість у зв'язку з придбанням соди у ТОВ «Торговий центр сода» за договором №81 від 20.09.2013 року.

Крім цього, суд враховує, що ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» зверталось із запитами до Міністерства доходів і зборів України №17 від 20.05.2014 року та №26 від 30.05.2014 року щодо можливості включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених постачальниками, що зареєстровані в АР Крим (оскільки місцезнаходження контрагента - ТОВ «Торговий центр сода»: АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Проектна, 1).

Міністерством доходів і зборів України на вказані запити надано відповідь №12604/6/99-99-19-03-02-15 від 08.07.2014 р. (а.с. 30-32), в якій зазначено, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення чи порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації з ПДВ за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Ця заява є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення чи порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.

Також, не можна визнати обґрунтованими доводи контролюючого органу, що відповідно до Закону України від 12.08.14 р. №1636-VІІ «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» та згідно з даними бази «Анульована реєстрація платників ПДВ», що розміщена на сайті ДФС України, ТОВ «Торговий центр сода» 01.06.2014 р. анульовано реєстрацію платника ПДВ за ініціативою податкового органу, оскільки, як вбачається із відповідей ДПІ у Галицькому районі м. Львова на електронні запити позивача про отримання інформації з Реєстру платників ПДВ щодо контрагента ТОВ «Торговий центр сода» від 19.06.2014 року, 23.09.2014 року та 17.10.2014 року, в таких не зазначено, що свідоцтво платника ПДВ скасовано.

Крім цього, суд зазначає, що Закон України від 12.08.14 р. №1636-VІІ «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» набрав чинності лише 27.09.2014 року, в той час як господарські операції між ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» та його контрагентом ТОВ «Торговий центр сода» відбувались в період липень-серпень 2014 року.

Відтак, позивач був позбавлений можливості знати, що реєстрацію платника ПДВ ТОВ «Торговий центр сода» буде анульовано.

З цього приводу слід також зазначити, що висновки податкового органу прямо суперечать не лише нормам Податкового кодексу України, а й практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується національними судами як джерело права. Так, Європейський Суд у рішенні від 22 січня 2009 року у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Крім цього, щодо податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014 року, суд додатково зазначає наступне.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З матеріалів справи слідує, що 26.12.2014 року (до моменту винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 30.12.2014 р.) ТОВ «Гал-ЕКСПОТОРГ» подало уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за грудень 2014 р. № НОМЕР_1 (а.с. 112-118). При цьому, позивач сплатив до державного бюджету України суму ПДВ - 34796,00 грн. та суму штрафу (3%) - 1044,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №923 та №924 від 26 грудня 2014 року (а.с. 52-53).

З урахуванням п. 57.1 ст. 57 ПК України, оскільки грошове зобовязання у розмірі 34796,00 грн. було сплачено ще 26.12.2014 р., у контролюючого органу не було правових підстав, визначених ст. 58 ПК України, для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014 р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 34796,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 17398,00 грн., всього на суму 52194,00 грн.

Пунктами 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем вжито заходи щодо сплати податку на додану вартість до Державного бюджету.

Враховуючи вищенаведене, прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014 р. щодо повторного стягнення сум податку до бюджету спричиняє для підприємства негативні наслідки, які не відповідають меті, на досягнення якої спрямована зазначена норма.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач обґрунтовує порушення позивачем п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, є безпідставними і не доводять правомірності збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі за основним платежем 68098,54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 34049,27 грн., та зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 37174,26 грн.

Відтак, прийняті на основі таких висновків податкові повідомлення-рішення №001861501 від 03.12.2014 року та № від 30.12.2014 року не відповідають критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Відповідно до вимог статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області №001861501 від 03.12.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 30.12.2014 року.

Присудити із Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-ЕКСПОТОРГ» (вул. Дзиндри, 1А/9, м. Львів, 79012, ) судовий збір у розмірі 182 (чотириста вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 06.07.2015 року.

Суддя Клименко О.М.