Справа № 814/1213/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

20 травня 2015 року Справа № 814/1213/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомКомпанії «SANDYPOOL Limited» Cyprus,Limassol (Кипр, Лимасол), в.ОСОБА_1, 17-А, кв. 6,Миколаїв,54001

доКорабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, вул. Артема, 1-а,Миколаїв,54052 Старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2, вул. Артема, 1-А,Миколаїв,54052

треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 спеціалізований порт Ніка-Тера", вул. Айвазовського, 23, а/с 1003,Миколаїв,54052
провизнання неправомірними дії, визнання неправомірною бездіяльність,
В С Т А Н О В И В:

Компанія SANDYPOOL Limited Cyprus,Limassol (Кипр, Лимасол) (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції (далі-відповідач1), старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 (далі-відповідач2) з наступними позовними вимогами:

- визнати неправомірними дій старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 та Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції щодо внесення в офіційний документ - постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015 року завідомо неправдивої інформації про дату подання заяви про примусове виконання 01.04.2015 року, яка фактично була подана 30.03.2015 року;

- визнати неправомірною бездіяльності державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції юстиції ОСОБА_2 та Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції щодо ухилення від накладення арешту на все майно та кошти боржника разом з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015р. зазначено, що заява про примусове виконання надійшла на виконання 01.04.15р, в той час як ця заява фактично надійшла 30.03.15р.; в порушення вимог ч.3 статті 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець не наклав арешт на майно та кошти боржника разом із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, суд встановив наступне.

30 квітня 2015 року до Корабельного відділу ДВС ММУЮ позивач подав заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 187, вчиненого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ ОСОБА_1 спеціалізований порт Ніка-Тера на користь Компанії SANDYPOOL Limited Cyprus,Limassol (Кипр, Лимасол) заборгованості у сумі 26269,63 долара США та витрат за вчинення виконавчого напису 142000,00 грн.

Державним виконавцем Новохатько А.М. 02.04.2015 року було відкрито виконавче провадження №47091540, про що винесена відповідна постанова, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Вказаною постановою боржникові встановлено строк для самостійного виконання рішення - до 08.04.2015. В постанові вказано дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження - 01.04.2015 р.

Відповідно до ч.2 статті 25 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, якщо заява про відкриття виконавчого провадження надійшла до органу ДВС 30.03.2015 року, то граничним терміном для державного виконавця для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є 02.04.2015р., тобто зазначена постанова була винесена державним виконавцем вчасно, без порушення встановленого законом строку, тобто права та інтереси позивача в даному випадку органом ДВС порушені не були.

Вимога позивача про визнання протиправними дій державного виконавця щодо зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження невірної дати подання заяви про примусове виконання 01.04.15р. замість 30.03.15р. задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Як зазначалося, державний виконавець своєчасно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивачем суду не надано обґрунтувань та доказів, які б свідчили про те, що неправильне зазначення у тексті постанови про відкриття виконавчого провадження щодо дати подання заяви стягувача вплинуло на права та інтереси позивача, а саме призвело до зміни у складі його субєктивних прав та інтересів. Це є підставою для відмови в задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця органу ДВС щодо ухилення від накладення арешту на все майно і кошти боржника разом із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, суд виходить із такого.

Приписами статті 25 Закону України Про виконавче провадження передбачено право державного виконавця одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника. Дієслово може у конструкції відповідної норми вказує на те, що ці повноваження державного виконавця є дискреційними. Тобто державний виконавець у кожному конкретному випадку має повноваження вирішувати про необхідність застосування такого заходу, а суд не може підміняти собою державний орган при реалізації ним його дискреційних повноважень.

Також суд враховує ту обставину, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до вимог статті 25 Закону України Про виконавче провадження встановлено боржнику строк для добровільного виконання відповідного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже в спірних відносинах орган державної влади діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повіністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є. В. Марич