Справа № 755/6333/15-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6333/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П..

при секретарі - Сазоновій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за адміністративним позовом: ОСОБА_1 до інспектора полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшого прапорщика Стахова Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: скасувати постанову інспектора полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшого прапорщика Стахова М.М. від 07 березня 2015 року серії ПС1 № 880837 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшого прапорщика Стахова М.М., серія ПС1 № 880837 у справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2015 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, вона 07 березня 2015 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Хонда» в м. Києві по вул. Басейна міста Києва, при наявності дорожнього знаку «Напрямки руху по смугам» здійснила поворот ліворуч на вул. П. Скоропадського зі смуги, яка передбачає рух тільки прямо, чим порушила пункт 5.18. Правил дорожнього руху. Вважає зазначену постанову інспектора незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 438656. Інспектор, який склав протокол серії ПС1 № 880837 від 07 березня 2015 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, діяв поза межами своєї компетенції. Під час складання протоколу інспектор взяв в якості свідка особу, яка їй особисто не відома, так яку вона не бачила ані в момент руху по тій ділянці дороги, що вказана в протоколі, ані в момент зупинення її інспектором ДАІ. Єдину особу, яку вона бачила поблизу інспекторів ДАІ та яка могла бути вказана в якості свідка, була зайнята спілкуванням з інспекторами, вочевидь через те, що її автомобіль також був зупинений та відносно цієї особи складався протокол. Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення вона проїхала по вул. Басейна міста Києва, при наявності дорожнього знаку «Напрямки руху по смугам» здійснила поворот ліворуч на вул. П. Скоропадського зі смуги, яка передбачає рух тільки прямо, чим порушила п. 5.18. (додаток 1) Правил дорожнього руху. Проте, пункт 5.18. додатку 1 до Правил дорожнього руху визначає зовнішній вигляд самого дорожнього знаку, тобто містить графічне зображення знаку, проте не містить вимог (вказівок) до водія щодо того, чим чином його треба виконувати, як це визначено пунктом 5.18. глави 33 Правил дорожнього руху. В той же час, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає настання відповідальності за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Таким чином, відповідно до зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 438656 та постанови про адміністративне правопорушення серія ПС1 № 880837, порушено вимоги пункту додатку до Правил дорожнього руху, який об'єктивно неможливо порушити у зв'язку з тим, що вказаний підпункт 5.18. (додаток 1) Правил дорожнього руху не встановлює жодних обов'язків для водіїв, а тому відсутня можливість настанні відповідальності у даному випадку.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 березня 2015 року інспектором полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшим прапорщиком міліції Стаховим М.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 438656, згідно якого ОСОБА_1 07 березня 2015 року о 12 годині 00 хвилин керував автомобілем «Хонда», д/н НОМЕР_1 по вул. Басейна в м. Києві, при наявності дорожнього знаку «Напрямки руху по смугам» здійснила поворот ліворуч на вул. П. Скоропатскього зі смуги, яка передбачає рух тільки прямо (а.с.3).

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 880837 від 07 березня 2015 року, винесеною інспектором полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшим прапорщиком міліції Стаховим М.М., ОСОБА_1. було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Згідно відомостей, що містяться в паспортних даних позивача у свідоцтві про шлюб, остання 05 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_5, змінивши при цьому дошлюбне прізвище на ОСОБА_1

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. Поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у постанові про адміністративне правопорушення зазначається серед іншого, відомості про особу правопорушника. Постанова підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні постанови про адміністративне правопорушення порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у постанові. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Якщо під час складання постанови про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 438656 від 07 березня 2015 року, даний протокол був складений в присутності позивача, після чого протокол надано їй на ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті.

У відповідності до положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інспектором ДАІ розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач рухалася по вул. Басейна в м. Києві, при цьому при наявності дорожнього знаку «Напрямки руху по смугам» здійснила поворот ліворуч на вул. П. Скоропатського в м. Києві, зі смуги, яка передбачає напрямок руху лише прямо, чим порушила вимоги п. 5.18. (додатку 1) Правил дорожнього руху України.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не є особою, уповноваженою складати відповідні протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 та ч. 5 ст. 122 КУпАП. Крім того, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення свідок не міг бути вказаний як свідок події, так як вона не бачила даного свідка ні в момент руху по дорозі, ні в момент її зупинки відповідачем.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 189-2, 192, 194, 195).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою статті 133-1 цього Кодексу, - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. До складу Державтоінспекції входять департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, спеціальний підрозділ дорожньо-патрульної служби особливого призначення при департаменті Державтоінспекції МВС, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, підрозділи дорожньо-патрульної служби та центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів.

Згідно п.п. 21 п.5 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, Підрозділи Державтоінспекції мають права, передбачені Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Зокрема, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право: забезпечувати відповідно до законодавства оформлення адміністративних правопорушень та брати пояснення в громадян, представників юридичних осіб з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, вживати відповідних заходів з метою притягнення винних до відповідальності, а також перевіряти у водіїв наявність медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом відповідної категорії під час отримання або обміну посвідчення водія та проведення державного технічного огляду транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи що протокол від 07 березня 2015 року було складено за порушення Правил дорожнього руху України, відповідальність за яка передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, враховуючи вимоги ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, відповідач як старший прапорщик інспектор полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва наділений згідно чинного законодавства правом складати відповідні протоколи за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно позивача, в якості свідка адміністративного правопорушення зазначено гр. ОСОБА_6

Статтею 272 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач як особа, яка уповноважена складати відповідні протоколи про адміністративне правопорушення при складанні протоколу опитав гр. ОСОБА_6 в якості свідка, як особу, про яку є дані, що їй відомі обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що не являється порушенням статті 272 КУпАП.

Також, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що п. 5.18. додатку 1 Правил дорожнього руху не передбачає вимог, як саме водій має виконувати дорожні знаки, а лише визначає зовнішній вигляд дорожнього знаку, в той час як ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає настання відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків.

Так, у п. 5 Додатку 1 Правил дорожнього руху України визначені інформаційно-вказівні дорожні знаки. П. п. 5.18. п. 5 Додатку 1 Правил дорожнього руху України, визначено дорожній знак «Напрямок руху по смузі», що показує дозволений напрямок руху по смузі.

З ДСТУ 4100-2002 10.7.17 вбачається, що Знаки 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.18 «Напрямок руху по смузі» повинні застосовуватися для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками. Зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху по смугах відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Дія знаків 5.16, 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо дані знаки установлені на перехресті, не дають інших вказівок. Знаки повинні установлюватися над проїзною частиною дороги так, щоб водій мав змогу своєчасно побачити цей знак та здійснити необхідні перестроювання. Кожний знак 5.18 повинен розміщуватися над серединою смуги, для якої його призначено.

Відповідно до п. ґ п. п. 8.4. п. 8 Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Таким чином, дорожній знак 5.18. визначає напрямок руху по смузі та вказує учаснику дорожнього руху відповідний дозволений режим руху, при цьому порушення вимог вказаного режиму руху створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху, що в свою чергу порушує Правила дорожнього руху України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення відповідної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовувати адміністративне стягнення, доказів які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Крім того, позовні вимоги позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення також не підлягають задоволенню, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути закрито лише під час розгляду справи в порядку КУпАП, а не в порядку КАС України, відповідно до якого вирішуються спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшого прапорщика Стахова Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 255, 256, 258, 268, 276, 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. ст. 2, 7-11, 18, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора полку ДПС ДАІ 1-го батальйону 5-го взводу м. Києва старшого прапорщика Стахова Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: