Справа № 802/4416/13-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2013-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відвід

м.Вінниця

22 листопада 2013 р. Справа № 802/4416/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса Михайла Богдановича,

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.С.

позивача: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача начальника Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача начальника Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів.

В судовому засіданні позивачем заявлено відвід судді Богоносу М.Б. з тих підстав, що під час розгляду судом клопотання про розгляд справи колегією суддів у зв'язку із особливою складністю, суддя відмовив позивачу у заявленому клопотанні, а тому вказана обставина може вплинути на неупередженість головуючого по справі та об'єктивність судового рішення.

Представник позивача та позивач заявлене клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про відвід, вказуючи на те, що доказів, які підтверджують наявність підстави для відводу, не наведено.

Надавши оцінку доводам заявленого клопотання про відвід головуючого судді у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення із наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 4 частини 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Так, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обовязковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути не тільки реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, а й субєктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Позивач, як на підставу для відводу головуючого судді зіслався на те, що під час розгляду судом клопотання про розгляд справи колегією суддів у зв'язку із особливою складністю, суддя відмовив позивачу у заявленому клопотанні, а тому вказана обставина може вплинути на неупередженість головуючого по справі та об'єктивність судового рішення. Зазначені доводи свідчать про існування сумнівів у позивача в неупередженості суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КАС України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Водночас, процесуальний закон не наділяє повноваженнями суд надавати оцінку сумніву позивача, на які той посилається як на підставу відводу, оскільки такі є його субєктивною оцінкою.

Разом із тим, з метою виключення у позивача внутрішнього переконання у розгляді його справи неупередженим судом та запобігання будь-яких сумнівів у цьому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Згідно ч. 1 ст. 32 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про відвід головуючого судді Богоноса М.Б. у справі № 802/4416/13-а задовольнити.

Справу направити для визначення судді в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду , які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення

Суддя Богоніс Михайло Богданович