Справа № 621/1066/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р.Справа № 621/1066/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі № 621/1066/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.05.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ;

- зобов'язати відповідача здійснити збільшення пенсії позивачу відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 16 квітня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до ІІ категорії осіб, що постраждали від цієї аварії.

З 06.08.2009 року йому призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 8 років.

16.04.2015 року він звернувся до начальника управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області з заявою, у якій просив збільшити розмір його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку.

На його заяву відповідачем надано лист-відмову від 24.04.2015 року №47/К-9, згідно якого йому відмовлено у збільшенні його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.15 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 16 квітня 2015 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.15 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмови в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Виходячи з приписів абз. 4 ч.8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А №249595. (а. с. 8).

Відповідно до військового квитка серії НУ №6939517, довідки директора Таранівської птахофабрики ОСОБА_2 від 30.11.87 року, позивач ОСОБА_1 у період з 07.01.1987 року по 18.03.1987 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( а. с. 8, 10-12).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 2 категорії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 06.08.2009 року йому призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 8 років.

Періоди, з яких складається його страховий стаж, обчислено відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Його загальний стаж становить 39 років 1 місяць 13 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 29 день (які зараховані 1:3), та військова служба - 02 роки 2 днів.

Розмір пенсії за віком йому визначено за новою формулою відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням коефіцієнту страхового стажу визначеного за формулою відповідно до ст. 25 цього Закону.

За кожний повний рік страхового стажу, понад страхового стажу, визначеного ч. 2 ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (4 роки), йому встановлено доплату в сумі 30,56 грн.

Пенсію йому обчислено із середньомісячної заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.05.2013 року - 2808,49 грн. (коефіцієнт заробітної плати - 1,78431 х 1573,99 - середня заробітна плата за 2008 рік). Виплата пенсії проводиться як непрацюючому. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % - 0,52763. Розмір пенсії на сьогодні становить: Основний розмір пенсії за віком: 1481 грн. 28 коп. (2808,49 х 0,52650); Доплата за понаднормативний стаж (4 роки): 30 грн. 56 коп. (764,00*30%); Додаткова пенсія учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 кат. - 170 грн. 82 коп.; доплата з 01.05.2012 року по пост. №327 від 23.04.2012 року - 100 грн. 00 коп. Розмір пенсії до виплати: 1783 гри. 22 коп.

16.04.2015 року він звернувся до начальника управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області з заявою, у якій просив збільшити розмір його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку.

На його заяву відповідачем надано лист-відмову від 24.04.2015 року №47/К-9, згідно якого йому відмовлено у збільшенні його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку і в разі його незгоди з даною відповіддю рекомендовано звернутися до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав право на збільшення пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, однак відповідач необґрунтовано відмовив йому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Загальний страховий стаж позивача становить - 39 років 1 місяць 13 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 29 день (які зараховані 1:3) та військова служба - 2 роки 2 днів.

Оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, тому на нього розповсюджуються пільги встановлені п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - на 8 років.

З 06.08.2009 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 8 років.

Також позивачеві призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Періоди, з яких складається страховий стаж ОСОБА_1 обчислено відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії після 01.01.2004 року, розмір пенсії за віком йому визначено за новою формулою, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням коефіцієнту страхового стажу визначеного за формулою, відповідно до ст. 25 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Даними листа заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 29.04.2015 року підтверджується, що ОСОБА_1 16.04.2015 року звернувся з заявою про перерахунок та збільшення розміру пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але йому було відмовлено в здійсненні такого перерахунку. (а. с. 13-15).

Доводи відповідача про те, що у позивача відсутнє право на призначення державної пенсії, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи, оскільки, як визнає і сам відповідач, при призначенні пенсії позивачеві були дотримані вимоги ст. ст. 49, 51, 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також порушують вимоги п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Та обставина, що позивачу ОСОБА_1 вже встановлено доплату за понаднормовий стаж, обчислений у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не є підставою для відмови у збільшенні пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки позивач звернувся з заявою про збільшення пенсії саме за цим Законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті ( вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у збільшенні пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, чим порушено права та законні інтереси ппозивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту порушення податкового законодавства з боку позивача та про неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 25.05.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі № 621/1066/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5