Справа № 750/3493/15-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3493/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А
08 липня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Чаку Є.В.,
суддів: Старової Н.Е., Мєзєнцева Є.І.
за участю секретаря Муханькової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, -
Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі - позивач) звернулося до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача 2 475 грн. 20 коп. надміру виплачених бюджетних коштів за період з 07.11.2014 року по 31.01.2015 року.
Деснянський районний суд міста Чернігова своєю постановою від 14 травня 2015 року адміністративний позов задовольнив.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 травня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного висновку суду.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заяви, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.
24 жовтня 2014 року відповідачка разом з сім`єю звернулася до позивача з заявами про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. При заповненні даних заяв у рядку «Види соціальних виплат, які отримує» не було зазначено про отримання будь-яких соціальних виплат.
Відповідно до п. 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі Порядок), з метою обліку осіб, які переміщуються, уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, держателем якої є Мінсоцполітики, до якої включається інформація про особу, яка переміщується, зазначена у поданій заяві про взяття на облік відповідно до пункту 3 цього Порядку, а також дата видачі довідки, назва уповноваженого органу, що її видав, та інформація про задоволення заявлених потреб, надані послуги (виплати).
Таким чином, відповідно до даного Порядку вказана відповідачем та членами її сім`ї інформація про неотримання соціальних виплат була внесена позивачем до інформаційної бази.
24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 , як уповноважена особа від всієї родини, подала до управління заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
27 жовтня 2014 року, на підставі поданих документів, рішенням управління відповідачу було призначено допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство соціальної політики України направило позивачу лист від 22.01.2015 року № 684/о/14-15/5, в якому зазначалося про те, що питання надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житлом та не отримує виплат на зазначені цілі.
30 січня 2015 року позивач, з метою попередження нецільового використання бюджетних коштів, прийняв розпорядження № 05-15/225, відповідно до якого з 01.02.2015 року припинив виплату відповідачу допомоги до з`ясування всіх обставин.
Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
02 лютого 2015 року позивачем було зроблено запит до військової частини НОМЕР_1 з проханням повідомити чи забезпечуються військовослужбовці житловими приміщеннями та чи отримують виплати на зазначені цілі. До запиту також додавався список військовослужбовців та членів їх сімей, які отримують в управлінні адресну допомогу як внутрішньо переміщені особи.
06 лютого 2015 року на адресу управління надійшов лист від військової частини, в якому повідомлялося, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 житловими приміщеннями не забезпечувалися, але до листа також додавалися два списки, в яких відповідно зазначаються особи, що отримують компенсацію на піднайом житла та не отримують таку компенсацію. ОСОБА_2 - чоловік відповідачки в даному списку значиться під номером 54, а компенсацію за піднайом житла отримував з 07.11.2014 року.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Законом чітко передбачено такий вид соціального захисту, як виплата компенсації, тобто, іншими словами - соціальна виплата, що компенсує витрати за найом житла.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримувала з державного бюджету дві соціальні виплати - адресну соціальну допомогу переміщеним особам з 24 жовтня 2014 року та компенсацію за піднайом жилих приміщень з 07.11.2014 року.
Згідно із абз. 1 п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Про факт отримання державних коштів на цілі, які вже фінансувалися управлінням, а саме на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідачкою позивача не повідомлено.
Відповідно до п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
06 лютого 2015 року управління винесло розпорядження № 05-15/363 про припинення виплати допомоги та здійснення перерахунку надміру виплачених бюджетних коштів за період з 07.11.2014 по 31.01.2015 року.
14 лютого 2015 року начальником відділу грошових виплат та компенсацій, з подальшою перевіркою начальником відділу державних соціальних інспекторів та контролю за цільовим використанням бюджетних коштів було направлено до відділу організаційно-інформаційної роботи та нагляду за призначенням та виплатою пенсій лист № 06-06/52 з вимогою терміново вирішити питання про повернення надміру виплаченої допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з додаванням переліку особових рахунків та прізвищами осіб. Так, на виконання даного листа позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів згідно якого сума надміру виплачених відповідачці бюджетних коштів, яка підлягає поверненню становить 2 475, 20 грн.
Згідно із абз. 2 п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надмір внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.
Повідомлення про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення № 05-06/22 від 19.02.2015 року було отримано відповідачкою особисто. Даним повідомленням їй було запропоновано повернути бюджетні кошти у розмірі 2 475 грн. 20 коп. до 19.03.2015 року та попереджено, що у випадку несплати, питання про їх стягнення буде вирішуватися у судовому порядку.
На час розгляду справи у суді, надмірно виплачені бюджетні кошти у розмірі 2 475 грн. 20 коп. відповідачем не сплачені, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначені кошти підлягають поверненню позивачу.
Також, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що вона звільнена від сплати судового збору.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що так, дійсно, відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
Але, колегія суддів звертає увагу на те, що 23 січня 2015 року Пленумом Вищого адміністративного суду України була прийнята постанова № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI
«Про судовий збір».
З даної постанови вбачається, що позивачі, які звільняються від сплати судового збору за подання позовних заяв, наділені такою пільгою лише щодо звернення до суду з позовними заявами. За подання до суду інших документів, що є об`єктами справляння судового збору, вони сплачують судовий збір на загальних підставах.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 не є позивачем по даній справі, то їй необхідно сплатити судовий збір на загальних підставах за подачу апеляційної скарги в розмірі 36 грн. 54 коп.
Відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 за подачу апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 36,54 грн. (1218 грн. * 0,06 % = 73,08 / 2 = 36, 54 грн.).
Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 травня 2015 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:
Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.