Справа № 804/5167/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 р. Справа № 804/5167/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
В обґрунтування позову зазначено, що висновки викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що спірне повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування, оскільки господарські операції були реально здійснені.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не зявився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності винесення податкового повідомлення-рішення, надавши письмові заперечення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксель Лак», як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
На підставі службового посвідчення від 08.12.2014 року №123101, виданого ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, відповідно наказу від 31.01.2015 року №87 Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі ГУМ м.Дніпропетровська, на підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Аксель Лак» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за липень 2014 року.
За наслідками перевірки складено Акт №411/04-61-22-2/39009750 від 14.02.2015 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аксель Лак» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період липень 2014 року», згідно із висновками якого позивачем порушено п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит по операціям з придбання товарів (послуг) від ТОВ «Герікс», ПП «Восток», ТОВ «МДНС», ТОВ «Флип» на суму 242166,67 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 242166,67 грн..
На Акт перевірки позивачем наданні заперечення вих.01/02 від 18 лютого 2015 року, відповідно до статті 86 Податкового кодексу України, до заперечень також надані додаткові документи, а саме: витяг з реєстру платників податків на додану вартість, копії технічних паспортів на транспортні засоби, що були придбанні у ТОВ «Герикс», копію Акта №411/04-01-22-2/39009750, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.
Однак, позивачем отримана відповідь на заперечення в якій зазначено, що висновок Акту перевірки за період липень 2014 року залишається без змін.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку №984 від 22.12.2010 року).
В Акті документальної перевірки зазначено, що для проведення перевірки по господарських відносинах з контрагентами позивачем було надано: договори, податкові накладні, акти виконаних робіт, заявки, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, інші.
Підприємством ТОВ «Аксель Лак» до перевірки було надано реєстри отриманих та виданих податкових накладних, згідно яких ТОВ «Аксель Лак» відобразило суми податкових зобовязань (рядок 9 декларації з ПДВ) за липень 2014 року в сумі 638087 грн., та суми податкового кредиту (рядок 17 декларації з ПДВ) за липень 2014 року в сумі 633795 грн..
ТОВ «Аксель Лак» має наступні види діяльності за КВЕД-2010, згідно довідки статуправління: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.29Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
Так, між ТОВ «Аксель Лак» (Перевізник) та ТОВ «ОСОБА_4 Бене» (Замовник) був укладений договір від 10.06.2014 №103 згідно якого Замовник надає Перевізнику вантажі, а Перевізник зобовязується здійснювати внутрішнє або міжнародне перевезення вантажів.
Згідно п.2.1 Договору №103 перевезення вантажів здійснюється власними вантажними автомобілями Перевізника на підставі Заявок, які є невідємною частиною Договору.
До перевірки та до суду надані товарно-транспортні накладні, перелік яких визначений в Акті перевірки.
Так, податковий орган зазначає, що згідно наданих документів, перевезення товару здійснювалось як власними вантажним автомобілями, так і шляхом залучення інших перевізників.
Згідно пояснень представника позивача при виконанні комплексу робіт по перевезенню бурового обладнання із с.Алісівка, Харківської області до м. Бровари, Київської області, на виконання умов Договору №103 від 10 червня 2014 року між ТОВ «Аксель лак» та ТОВ «ОСОБА_4 дель Бене», були залученні транспортно-експедиційні підприємства. Для пошуку транспортно-експедиційних послуг підприємств субпідрядників ТОВ «Аксель Лак» поширило запити в мережі Інтернет.
Між ТОВ «Аксель Лак» (Замовник) та ТОВ «Флип» (Перевізник) укладено договір на надання послуг автомобільним транспортом від 14.07.2014 року №140714-03. Згідно п.1.1 цього Договору даний договір регулює порядок відносин, що виникають - сторонами при міжміських перевезеннях вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до п.1.2 цього Договору ТОВ «Флип» (Перевізник) зобов'язується доставити ввірений йому ТОВ «Аксель Лак» (Замовник) вантаж у пункт призначення в установлений договором і доповненням до нього термін і видати його уповноваженій на одержання вантажу.
Щодо взаємовідносин між ТОВ «Аксель Лак» та ТОВ «МДНС».
Між Позивачем та ТОВ «МДНС» укладено договір на надання послуг автомобільним транспортом від 10.06.2014 року №3614, відповідно до якого ТОВ «МДНС» автомобільним транспортом зобов'язується доставити ввірений йому ТОВ «Аксель Лак» (Замовник) вантаж у пункт призначення в установлений договором і доповненнями до нього термін і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі.
До перевірки також надані товарно-транспортні накладні від 16.06.2014 №102, від 17.07.2014 року №107 та 108, від 19.06.2014 року №119, 120 та 121, відповідно до яких водіями є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Однак згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у липні 2014 року на підприємстві ТОВ «МДНС» штатна чисельність працівників - 1, а кількість осіб, виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно-правового характеру - 0.
Щодо взаємовідносин між ТОВ «Аксель Лак» та ПП «Восток».
Між Позивачем та ПП «Восток» укладено договір на надання послуг автомобільним транспортом від 16.06.2014 року №701, відповідно до якого ПП «Восток» (Перевізник) автомобільним транспортом зобов'язується доставити ввірений йому ТОВ «Аксель Лак» (Замовник) вантаж у пункт призначення в установлений договором і доповненням до термін і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі.
До перевірки також надані товарно-транспортні накладні від 01.07.2014 року №197, від 05.07.2014 року №217, від 09.07.2014 року №240 та від 11.07.2014 року №258.
Однак, податковий орган зазначає, що у рахунку-фактурі від 24.07.2014 №СФ-000025 відсутні такі обов'язкові реквізити як місце складання, обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції посада особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Щодо взаємовідносин між ТОВ «Аксель Лак» та ТОВ ОСОБА_6».
Між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Герикс» (Продавець) укладено угоду про наміри поставки вантажного автомобіля від 15.07.2014 року №07/14-05 та договір поставки вантажного автомобіля від 29.07.2014 №07/14-09.
Згідно п.4.3 вищезазначеної Угоди після остаточного вибору транспортного засобу Виконавець зобов'язаний придбати, поставити на облік в органах ДАЇ з отриманням номерних знаків та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
На момент передачі автомобіля Замовнику Виконавець зобов'язаний зняти автомобіль з обліку у відповідній структурі ДАЇ.
Відповідно до п.1 вищезазначеного Договору Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти належний Продавцеві на праві власності вантажний автомобіль (тягач) марки Renault Magnum 2001 випуску (VIN VF611GTA000114295) та напівпричіп Fruehauf TX34CW 1998 випуску (VIN VFKT34C5WXKФ1198).
На виконання умов договору ТОВ «Герикс» виписано видаткову накладну від 29.09.2014 року №РН-0000918 та податкову накладну від 31.07.2014 року №918.
При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (стаття 44 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Згідно статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
П.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зауваження до форми і змісту податкових накладних в акті перевірки відсутні.
Згідно з приписами підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Слід зазначити, що позивачем була подана декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року до податкового органу із зазначенням сум податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, що підтверджується квитанцію №2. Тобто позивачем були позивачем відображені взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Герикс» за липень 2014 року та відображено податковий кредит. Право позивача на податковий кредит виникло у звязку зі сплатою сум ПДВ в ціні придбання послуг, про що свідчить податкова накладна за №918 від 31.07.2014 року. При цьому, згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Також на вантажний автомобіль та напівпричеп уповноваженим відділом реєстрації ДАЇ України (МРЕВ №3 в м.Дніпропетровську) видані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобі, копії яких наявні с матеріалах справи та були надані до перевірки.
Щодо недоліків товарно-транспортних накладних.
Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Разом з цим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), при цьому товарно-транспортні накладні надані до перевірки та до суду.
Деякі дефекти в оформленні документів (зокрема, відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні) не можуть бути самостійною підставою для визнання угод недійсними, позбавлення платника податків права на податковий кредит.
В тому числі, Актом перевірки №411/04-61-22-2/39009750 від 14.02.2015 року встановлено факт виникнення у ТОВ «Аксель Лак» податкового зобовязання з підприємством ТОВ «ОСОБА_4 дель Бене», тобто фактично визнана реальність господарської операції по Договору №103 від 10 червня 2014 року між ТОВ «Аксель Лак» та ТОВ «ОСОБА_4 дель Бене» на виконання умов якого були залученні підприємства: ТОВ «МДНС», ТОВ «Флип» та ТОВ «Герикс».
В матеріалах справи міститься Довідка ПП «Восток» від 18.05.2015 року, в якій підприємством підтверджено реальність укладення Договору №701 від 16 червня 2014 року за умовами якого ПП «Восток» брало на себе зобовязання по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом.
Згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер, таким чином позивач не має нести відповідальність за порушення допущенні його контрагентами в тому числі відсутність трудових ресурсів.
Таким чином, позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій. На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обовязків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними.
Основним висновком у рішенні від 22.01.2009 р. у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії №3991/03 Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, повязаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. Рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України п.38.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1