Справа № 813/3081/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року справа № 813/3081/15

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулика А.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути з відповідача податковий борг сумі 1460,20грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 1460,20грн. Позивач зазначає, що податкове зобовязання відповідача є узгодженим та не сплаченим відповідачем у встановлений законодавством строк. У звязку з цим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 1460,20грн.

Ухвалою від 18.06.2015р. суддя відкрив скорочене провадження у справі, надав відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову та розяснив наслідки такого неподання.

Суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 09.10.2014р. зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: 81513, Львівська область, Городоцький район, с.Суховоля, вул.Зелена,11 та перебуває на податковому обліку у Городоцькій ОДПІ з 10.10.2014р. за №62, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 01.11.2014р. перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку 2 групи.

Згідно з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування відповідачем обрана ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування у розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з довідки про заборгованість сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб становить 1460,20грн. (основний платіж).

На виконання ст. 59 Податкового кодексу України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 30.01.2015р. №13-25 на суму 485,80грн. Вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачем не погашено. Податковий борг з цього періоду не переривався, що підтверджується обліковою карткою відповідача.

Відповідно до довідки позивача податковий борг ФОП ОСОБА_1 за платежами єдиний податок з фізичних осіб станом на 21.05.2015р. становить 1460,20грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу відповідача за платежем з єдиного податку з фізичних осіб становить 1460,20грн.

Суд при вирішенні спору виходив з такого.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Згідно з п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно з п.293.1 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п.п.293.2.2. п.293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Таким чином, розмір щомісячної плати з єдиного податку з фізичних осіб становить 243,60грн. (1218,00грн.х20% =243,60грн.)

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не сплачено єдиний податок з фізичних осіб за грудень 2014р. та січень-травень 2015р., що становить 1461,60грн. (243,60х6міс. = 1461,60грн.). Як вбачається з інформації зі зворотнього боку облікової картки платника податку з єдиного податку з фізичних осіб заборгованість в сумі 1,40грн. погашено відповідачем за рахунок переплати.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 1460,20грн. в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягають задоволенню повністю, а саме слід стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 1460,20грн. до бюджету.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг у сумі 1460 (одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 20 коп. до бюджету.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик