Справа № 807/489/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/489/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі- Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Теківська сільська рада Виноградівського району Теківський сільський голова ОСОБА_1 - представник в судове засідання не з"явився,

відповідача: Відділ Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції - представник в судове засідання не з"явився ,

третьої особи: Прокуратура Виноградівського району - представник в судове засідання не з"явився ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Теківської сільської ради Виноградівського району до Відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції, третьої особи Прокуратури Виноградівського району про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року, Теківська сільська рада Виноградівського району в особі Теківського сільського голови ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції, третьої особи Прокуратури Виноградівського району про визнання дій протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13 лютого 2015 року до Теківської сільської ради Виноградівського району, за супровідним листом за №1028 від 10.02.2015 року, за підписом начальника відділу ДВС Виноградівського РУЮ надійшла ОСОБА_2 про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.02.2015 року , та ОСОБА_2 про накладення штрафу від 06.02.2015 року, яка затверджену начальником відділу ДВС Виноградівського РУЮ ОСОБА_3 ОСОБА_2 були винесені в процесі виконання виконавчого листа №807/985/14 виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 19.01.2015 року, по виконавчому провадженню №46208515. Дії державного виконавця відділу ДВС Виноградівського РУЮ ОСОБА_4 при проведенні виконавчих дій та винесенні постанов позивач вважає протиправними, необгрунтованими, упередженими і такими що вчинені та винесені з порушенням норм Закону України Про виконавче провадження та наказу Міністерства юстиції N 512/5 від 02.04.2012 року зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за N 489/20802 Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень

Представник позивача в судове засідання не зявився . Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подавав до суду заяви щодо розгляду даної справи за відсутності сторони.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився. Однак, 11.06.2015 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача, в якому він просить розглянути справу без участі сторони, у зв'язку з неможливістю явки державного виконавця в судове засідання.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа - Прокуратура Виноградівського району, неодноразово подавала суду клопотання про відхилення клопотання представника Теківської сільської ради Виноградівського району, щодо залучення прокуратури Виноградівського району до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог та розгляд даної справи без їх участі, (а.с.75)

Щодо заявленого клопотання, суд відмічає, що виходячи із предмету спору в даній справі, судом не встановлено, що рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обовязки Прокурати Виноградівського району, а відповідно, їх залучення до участі в даній справі є безпідставним. та не узгоджується з вимогами статті 53 КАС УКраїни.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку .

Щодо звернення позивача із даним позовом у строки визначені статтею 181 КАС України, слід відмітити наступне.

Частинами 1 та 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

КАС України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як слідує із системи діловодства Закарпатського окружного адміністративного суду заява про розяснення судового рішення від 05 лютого 2015 року у справі №807/985/14 зареєстрована 06 лютого 2015 року та докази наявні в матеріалах справи.

13 лютого 2015 року, як слідує із змісту самого адміністративного позову та стверджується матеріалами справи, до Теківської сільської ради Виноградівського району надійшли оскаржувані постанови.

16 лютого 2015 року, постанови оскаржені до начальника ВДВС Виноградівського РУЮ ОСОБА_3 за №16.02.2915 року №02-10/5Л-1 п із проханням скасувати постанову про стягнення штрафу в сумі 680 грн. та стягнення виконавчого збору в сумі 1360 грн., а.с.( 20-22).

ОСОБА_2 за результатами їх розгляду залишились не скасованими, про що свідчить лист відповідача від 02 березня 2015 року, ( а.с.99).

Адміністративний позов поданий позивачем до Закарпатського окружного адміністративного суду 18 березня 2015 року, що слідує із матеріалів справи та вхідного номеру на позовній заяві.

З аналізу вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позов поданий до суду у строки визначені ст.. 181 КАС України, тобто позовну заяву подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606 XIV (з наступними змінами та доповненнями, в редакції Закону станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон 606) - цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Предметом оскарження у даній справі є протиправність дій щодо стягнення виконавчого збору та штрафу та визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору у розмірі 1360 грн. та штрафу у розмірі 680 грн.

Як встановлено, згідно витребуваного судом виконавчого провадження № 46208515, 27 січня 2015 року ОСОБА_5 звернулася із заявою до відділу ДВС Виноградівського РУЮ про прийняття до виконання виконавчого листа № 807/985/15 від 19.01.2015 року, ( а.с. 80-81).

27 січня 2015 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником є Теківська сільська рада Виноградівського району (с. Теково, вул. Дружби, 183). Боржнику запропоновано добровільно виконати до 11 лютого 2015 року, ( а.с.82).

02 лютого 2015 року, постановою начальника відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції скасована постанова про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2015 року ( ВП 46208515).

03 лютого 2015 року, державним виконавцем винесена постанова про відкриття про відкриття виконавчого провадження. Боржником є Теківська сільська рада Виноградівського району (с. Теково, вул. Дружби, 183). Боржнику запропоновано добровільно виконати до 05 лютого 2015 року, ( а.с.89).

06 лютого 2015 року, постановою державного виконавця ДВС винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00грн., з підстав що боржник у запропонований строк до 04 лютого 2014 року не виконав вимоги виконавчого листа.

06 лютого 2015 року, державним виконавцем відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення накладено на голову Теківської сільської ради штраф у розмірі 680,00 грн. ( а.с.92). Дана оскаржувана постанова винесена з підстав, що Теківській сільській раді надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зобовязано Теківську сільську раду виконати рішення суду з наданням добровільного терміну в строк до 05 лютого 2014 року. 06 лютого 2015 року складений акт державного виконавця, в якому зафіксовано факт невиконання рішення суду боржником.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення штрафу від 06.02.2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління про накладення на голову Теківської сільської ради ОСОБА_6 штрафу в розмірі 680.00 грн.. судом встановлено наступне:

Відповідно до ОСОБА_2 про накладення штрафу від 06.02.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Виноградівського РУЮ ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 5,87 ЗУ Про виконавче провадження було вирішено - 1. 3а невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу як на посадову особу в розмірі від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів (680,00 грн.). В разі повторного невиконання боржником без поважних причин вимоги державного виконавця державний виконавець накладає штраф в подвійному розмірі, звертається до правоохоронних органів з поданням про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Стаття 5 Закону Про виконавче провадження визначає, обовязковість вимог державного виконавця. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 87 цього закону, яка зазначена у постанові, визначає захист сторін у виконавчому провадженні. Приписами частини першої статті 87, визначено, що стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Однак, приписами статті 75 Закону Про виконавче провадження, зокрема частиною другою встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, встановлено ст. 89 Закону 606, згідно якої - у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу, в тому числі, на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. (ч. 1 цієї статті) та у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі (ч. 2 цієї статті)

З наведеної норми Закону вбачається, що підставою для накладення штрафу в порядку, визначеному ч. 2 ст. 75 Закону Про виконавче провадження, є саме невиконання вимог державного виконавця без поважних причин у боржника для його невиконання.

Отже, зі змісту даних норм Закону слідує, що штраф за невиконання рішення суду може накладитися лише на боржника та лише за умови невиконання без поважних причин.

Згідно з ст.8 Закону боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно даних постанов Боржнику - Теківська сільська рада Виноградівського району необхідно було - зобов'язати Теківську сільську раду Виноградівського району у встановленому законом порядку розглянути питання щодо надання дозволів громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9ОСОБА_10, ОСОБА_5 на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею по 2 га для обслуговування господарських будівель і споруд, розташованих за адресою с.Теково, вул. Дружби (Леніна).

В зв'язку з даними обставинами, 05.02.2015 року позивачем було подано до Закарпатського окружного адміністративного суду в порядку ст. 170 КАС України про розяснення рішення суду від 12.06.2014 року винесеної у адміністративній справі №807/985/14, (а.с 17 ). Закарпатський окружний суд, на дану заяву повідомив, що справа надіслана до Вищого адміністративного суду, а роз'яснення будуть надані після повернення справи до суду першої інстанції.

Про звернення із заявою щодо роз'яснення рішення суду було повідомлено ВДВС Виноградівського РУЮ згідно листа 06.02.2015 року. До даного листа було приєднано копію звернення і було запропоновано ВДВС Виноградівського РУЮ призупинити проведення виконавчих дій по даному виконавчому провадженні, ( а.с. 17)

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України, подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, матеріалами справи стверджується Теківська сільська рада повідомляла орган державної виконавчої служби про наявність підстав, що унеможливлюють виконання виконавчого документа у визначений ним спосіб, тобто, про наявність поважних (на його думку) причин для невиконання вимог державного виконавця.

Частиною 2 ст. 11 Закону Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець, здійснюючи заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

При цьому, заяву боржника державним виконавцем не розглянуто та рішення по ній не приймалось, доводи про поважність причин невиконання судового рішення до уваги не прийнято, натомість, постановою від 06 лютого 2015 року на позивача накладено штраф за невиконання рішення без поважних причин.

За наведених обставин, враховуючи повідомлення державного виконавця про наявність поважних причин для неможливості його виконання у спосіб, визначений судовим рішенням, суд констатує наявність поважних причин для його невиконання та відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання виконавчого листа, в зв'язку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для висновку про невиконання вимог державного виконавця без поважних причин, Крім того, винесення постанови на підставі статті 87 Закону Про виконавче провадження є протиправною, так як така регулює зовсім інші правовідносини сторін у виконавчому провадженні.

В сукупності аналіз даних обставин свідчить про порушення відповідачем вищевказаних вимог закону, а отже обставини викладені позивачем в адміністративному позові є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.02.2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління, судом встановлено наступне:

06 лютого 2015 року, постановою державного виконавця ДВС винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00грн., з підстав що боржник у запропонований строк до 04 лютого 2014 року не виконав вимоги виконавчого листа.

Як вже зазначалося судом, у зв'язку з обставинами, які ускладнювали (унеможливлювали) виконання рішення суду 05.02.2015 року позивачем було подано до Закарпатського окружного адміністративного суду в порядку ст. 170 КАС України заяву про розяснення рішення, про що повідомлявся відповідач та дані обставини стверджуються належними та допустимими доказами, (а.с.17).

Крім того, суд не може не зважити на той факт, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2015 року (а.с. 89) боржнику надавався строк для добровільного виконання постанови до 05 лютого 2015 року. У змісті оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зазначено що боржнику для добровільне виконання запропоновано у строк до 04 лютого 2015 року, що суперечить змісту постанови від 03 лютого 2015 року.

Стаття 28 Закону Про виконавчий збір регулює порядок стягнення виконавчого збору, зокрема у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За наведених обставин, враховуючи повідомлення державного виконавця про наявність поважних причин для неможливості його виконання у спосіб, визначений судовим рішенням, суд констатує наявність поважних причин для його невиконання та відсутність підстав станом на 06 лютого 2015 року для стягнення виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн. визначених статтею 28 Закону Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вказані доводи, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч вимогам статті 11, 28 Закону Про виконавче провадження та без врахування всіх обставин справи, прийняв оскаржуване рішення з порушенням порядку встановленого законом, а відповідно адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення, а винесена постанова про застосування штрафу у розмірі 680 грн, підлягає скасуванню.

Інші доводи позивача викладені в обґрунтуванні позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

Отже, при розгляді справи судом встановлено, що дії проведені державним виконавцем щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні 46208515 про стягнення з позивача штрафу в сумі 680 грн. та стягнення виконавчого збору в сумі 1360 грн. є неправомірними, а винесені постанови такими, що підлягають скасуванню, як незаконні.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165,181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Теківської сільської ради Виноградівського району в особі Теківського сільського голови ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов - задовольнити.

2.Визнати неправомірними дії Відділу Державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції по протиправному стягненню виконавчого збору та штрафу згідно постанов від 06.02.2015 року.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову від 06 лютого 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення штрафу від 06.02.2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції про накладення штрафу в розмірі 680.00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. ОСОБА_2 набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 червня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 червня 2015 року.

СуддяОСОБА_11