Справа № 826/20828/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії; визнання недійсним наказу від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на "у зв'язку із вислугою років"; зобов'язання сформувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії з 19.12.2007.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року позов задоволено частково - визнано недійсним наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на п. 64 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_5 пенсії з 19.12.2007.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги. Відповідач просив вказане рішення скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні вимог позивача у повному обсязі. Третя особа просила суд апеляційної інстанції змінити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року, виключивши з пункту 3 резолютивної частини постанови слова та цифри «з 19.12.2007».

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, водночас, апеляційну скаргу третьої особи належить задовольнити частково із скасуванням постанови суду першої інстанції, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з жовтня 1981 року по лютий 2011 року. З жовтня 2004 року по січень 2011 року позивач проходив службу підрозділі внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2007 року №1686 о/с за п.п. "є"п.64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_5, який знаходиться в розпорядженні МВС України, звільнено з органів внутрішніх справ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2008 у справі № 12/61 задоволено позов ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, визнано протиправними і скасовано накази МВС України від 29.11.2007 року №1561 о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5", від 18.12.2007 року №1686 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ України"; поновлено ОСОБА_5 на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 18.12.2007 року; зобов'язано МВС України призначити ОСОБА_5 на посаду у відповідності до вимог п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114.

Зазначена постанова набрала законної сили 24.11.2009 відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.2008 №1292 о/с скасовано наказ від 18.12.2007 №1686 о/с в частині звільнення ОСОБА_5 та наказано вважати його таким, що перебуває в розпорядженні Міністра внутрішніх справ України

В подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2010 №1963 о/с ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ з 08.11.2010 через скорочення штатів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.01.2011 №38 о/с скасовано наказ від 05.11.2010 №1963 о/с в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ через скорочення штатів та призначено на службу в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 29.09.2010.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 о/с ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

03.11.2014 позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Листом від 19.11.2014 №15/5-І-562 позивачу роз'яснено порядок призначення пенсії та повідомлено перелік документів, які необхідно подати для призначення пенсії.

Позивач, посилаючись на те, що з 19.12.2007 року не бажав продовжувати трудові відносини з відповідачем, звернувся до суду із даним позовом про визнання недійсним наказу від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на "у зв'язку із вислугою років".

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з огляду на обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо визнання недійсним наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007, при цьому суд вийшов за межі позовних вимог, і змінив підстави звільнення на п. 64 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Також, суд вважав за необхідне зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_5 пенсії з 19.12.2007.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Таке Положення затверджено постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 1991 року № 114 (далі по тексту - Положення № 114).

Відповідно до пункту 8 названого Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

Згідно з пунктом 7 Положення № 114 вік перебування на службі в органах внутрішніх справ для полковника міліції встановлено 50 років.

Відповідно до підпункту «а» пункту 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) зокрема за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР «Про загальну військову повинність» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання.

Отже, умовами для звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ у відставку на підставі підпункту "а" пункту 65 Положення є досягнення віку перебування на службі залежно від присвоєного спеціального звання, а також наявність граничного віку перебування в запасі у відповідному військовому званні.

З матеріалів справи вбачається, що на час прийняття відповідачем наказу від 28.01.2011 №87 о/с, яким ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 "а" (за віком) Положення № 114, позивач (01.06.1960 р.н.) досяг 50 річного віку та мав спеціальне звання «полковник міліції», яке, згідно з пунктом 2 Положення № 114 віднесено до старшого начальницького складу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зміни підстав звільнення на "у зв'язку із вислугою років", оскільки така підстава звільнення взагалі не передбачена чинним на час звільнення позивача законодавством України, в тому числі Положенням № 114.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, який, вийшовши за межі позовних вимог, змінив підставу звільнення з п. 65 "а" (за віком) на п. 64 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а також стосовно наявності підстав для зміни дати звільнення на 19.12.2007.

Згідно з підпунктом «а» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 19.12.2007 позивач досяг віку 47 років та мав спеціальне звання «полковник міліції», для якого пунктом 7 Положення № 114 встановлено вік перебування на службі в органах внутрішніх справ - 50 років.

Враховуючи, що спеціальне звання «полковник міліції» віднесене до старшого начальницького складу (пункт 2 Положення № 114), а не до середнього начальницького складу, то та обставина, що позивачеві станом на 19.12.2007 до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося менше трьох років не може свідчити про наявність правових підстав для звільнення його за п. 64 "а" Положення №114, оскільки на позивача не розповсюджується.

Згідно з абзацом 5 пункту 8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії; у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі; за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства (організації, установи); за службовою невідповідністю; у разі скоєння злочину, після набрання законної сили обвинувальним вироком суду; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Існування будь-якої з названих вище обставин станом на 19.12.2007 наявними у справі матеріалами не підтверджується, зокрема, відсутні докази того, що позивач звертався із рапортом про звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «а» Положення в грудні 2007 року до МВС України.

Отже, колегія судді вважає висновок суду першої інстанції в частині зміни підстав звільнення позивача помилковим, оскільки позивач станом на 19.12.2007 не належав до середнього начальницького складу, не досяг граничного віку перебування на службі, що виключає можливість звільнення за підпунктом «а» пункту 64 Положення № 114.

Також, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства доказів на підтвердження обставин наявності у нього бажання звільнитися саме з 19.12.2007 і що у період з 18.12.2007, тобто з моменту, з якого його було поновлено на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2008 у справі № 12/61, яка набрала законної сили 24.11.2009 відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України, по січень 2011 року він виявляв таке бажання, у зв'язку із чим підстави для зміни дати звільнення у наказі від 28.01.2011 №87 на 19.12.2007, також відсутні.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії з 19.12.2007, судова колегія виходить з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.11.2014 позивач звернувся до МВС України із заявою від 03.11.2014 про призначення йому пенсії з 29.12.2007 за вислугою років.

Листом від 19.11.2014 №15/5-І-562 позивачу роз'яснено порядок призначення пенсії та повідомлено перелік документів, які необхідно подати для призначення пенсії.

Порядок призначення пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені зі служби встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Згідно зі статтею 48 вказаного Закону підставою для призначення пенсії є заява особи про призначення пенсії та додані до вказаної заяви документи.

Відповідно до пункту "в" частини 1 статті 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Згідно з пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 №135/13402 заяви про призначення пенсії за вислугою років подаються особами до головних управлінь Пенсійного Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи МВС України.

Отже, чинним законодавством визначено процедуру призначення пенсії за вислугою років, що обумовлює обов'язок заявника з наступного дня після звільнення зі служби звернутися із заявою та відповідними документами.

Оскільки позивача було звільнено наказом від 28.01.2011 №87 з 01.02.2011, то право на отримання пенсії в позивача, відповідно до статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», виникає лише з 02.02.2011, тому підстави для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугою років з 20.12.2007 та власне призначення такої пенсії з 19.12.2007 - відсутні.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії з 19.12.2007, а також щодо зобов'язання МВС України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_5 пенсії з 19.12.2007, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, а висновок суду першої інстанції про їх наявність є помилковим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача та третьої особи знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції всупереч вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, оскільки ухвалена судом з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, скасування наказу - задовольнити

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови виготовлено 7 липня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.