Справа № 825/1962/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1962/15-а

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/1962/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Сугакової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Атом» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2015 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області (далі – ВВД ФСС від НВВ та ПЗУ в м. Чернігові Чернігівської області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Атом» про стягнення суми заборгованості у розмірі 314,65 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач зобов’язаний своєчасно та повністю сплачувати страхові кошти до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, проте має заборгованість зі сплати страхових коштів у розмірі 314,65 грн, яку у добровільному порядку не сплачує.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з’явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин, враховуючи ч. 4 ст. 35 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових коштів та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за IV квартал 2010 року від 04.01.2011 відповідач самостійно визначив розмір несплачених платежів за страховими внесками у сумі 314,65 грн (а. с. 5).

Досліджуючи правильність нарахування відповідачем розміру платежів за страховими внесками, необхідно врахувати норму ст. 5 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 1105-XIV) передбачено, що одним з основних принципів страхування від нещасного випадку є обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків. Так, ст. 6 Закону № 1105-XIV встановлено, що суб’єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність. А відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1105-XIV страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних випадків є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних випадків набуває прав юридичної особи з дня реєстрації статуту у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації (легалізації) статутів фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування. При цьому згідно ч. 2 п. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється зокрема за рахунок внесків роботодавців для підприємств з віднесенням на валові витрати виробництва, для бюджетних установ та організацій з асигнувань, виділених на їх утримання та забезпечення.

До 01.01.2011 порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування визначаються законом України з окремих видів загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Частиною 6 ст. 47 Закону № 1105-XIV (у редакції, що діяла до 01.01.2011) визначено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно в силу ст. 45 Закону № 1105-XIV (у редакції, що діяла до 01.01.2011), роботодавець (страхувальник) зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. На підставі встановленого обов’язку, згідно абз. 5-6 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Тобто відповідно до ст. 52 Закону № 1105-XIV страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов’язки відповідача, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Атом» становить 314,65 грн.

На час розгляду судом цієї адміністративної справи зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, доказів на спростування цієї обставини суду не надано.

З огляду на встановлене, керуючись ч. 1 ст. 9, ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 314,65 грн. є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 41, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк