Справа № 810/2583/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року 810/2583/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Інвест" до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайз Інвест" з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2015 року №.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акта перевірки під час якої встановлено неправомірне формування позивачем відємного значення з податку на додану вартість за червень 2014 року по результатам господарських операцій з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» щодо надання послуг, оскільки, на думку посадових осіб податкового органу, вказані господарські операції не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, не є реальними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Акта перевірки є безпідставними і необґрунтованими, оскільки господарські операції з ТОВ «Смарт Холдинг ЛТД» мали реальний характер послуги надані у повному обсязі і оплачені позивачем. Як стверджує позивач, реальність господарських операцій з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» підтверджується первинними бухгалтерськими та іншими документами, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Представник позивача ОСОБА_1 06.07.2015 року надав суд у клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, в якому, також, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Від відповідача 06.07.2015 року до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів заперечень на позов податковий орган зазначив, що в ході проведення перевірки позивача податковим органом було виявлено ряд порушень податкового законодавства, що відображено в Акті перевірки, у звязку з чим відповідачем обґрунтовано прийнято податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу.

Крім того, в запереченнях відповідач просить суд розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження, без участі представника відповідача.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач проводив господарські операції з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» предметом яких були юридичні та консультаційні послуги з підготовки та оформлення документації для реєстрації дезінфікуючих засобів позивача в державних органах.

Між ТОВ «Санрайз Інвест» (Замовник) та ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (Виконавець) було укладено Договір №04101 від 04.10.2013р. та 10 (десять) Додатків №04101; №02121; №01021; №01022; №01023; №01024; №03031; №03032; №03033; №03034 до нього від різних дат, згідно яких Виконавець зобовязувався на прохання Замовника надати останньому юридичні та консультаційні послуги з підготовки та оформлення документації для реєстрації дезінфікуючих засобів Замовника в державних органах.

За результатами виконання договору виписано видаткові і податкові накладні.

Суми сплаченого податку на додану вартість у складі ціни придбаних послуг включені позивачем до складу податкового кредиту відповідний період.

Ірпінською обєднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області у період з 06.01.2015р. по 15.01.2015р. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайз Інвест», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД», код за , за період: з 01.05.2014р. по 31.05.2014р.

В результаті перевірки був складений Акт №31/22-4/38429160 від 19.01.2015р. "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Санрайз Інвест" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податку на додану вартість за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року по взаємовідносинах з ТОВ "Смарт-Холдинг ЛТД" ", згідно якого, встановлено порушення позивачем п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено відємне значення з податку на додану вартість за червень 2014р. на суму 203425,00 грн.

Вказаного висновку податковий орган дійшов у зв'язку з наступним.

Ірпінською ОДПІ отримано від ГУ ДФС у Київській області:

Службову записку оперативного управління ГУ ДФС у Київській області №1257/10-36-07-05 щодо можливих порушень податкового законодавства правомірності декларування сум грошових зобовязань субєктом господарювання ТОВ «Санрайз Інвест» () при отримані юридичних та консультаційних послуг на користь ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» () у травні 2014 року.

Зокрема, в травні 2014 року ТОВ «Санрайз Інвест» віднесло до свого податкового кредиту за травень 2014 року суму в розмірі 203425 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (4, ДПІ у Дніпровському районі м.Києва), яке має ознаки фіктивності. Підприємство внесено до бази «Субєкти фіктивного підприємства» оскільки особа, яка обліковується єдиним засновником та керівникам (ОСОБА_2), повідомила про свою непричетність до господарської діяльності підприємства, укладання чи виконання господарських зобовязань, формування та підписання податкової та бухгалтерської документації.

Пояснення керівника та засновника ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» ОСОБА_2 від 13.10.2014 року, відібраного старшим о/у відділу організації викриття економічних злочинів Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, майором податкової міліції ОСОБА_3, згідно якого встановлено:

«ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на прохання знайомої за грошову винагороду зареєструвала на своє імя ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД», без мети здійснення фінансово- господарської діяльності, ніяких договорів від імені ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» не заключала, податкову звітність не підписувала, розрахункові рахунки в банківських установах не відкривала, електронні цифрові підписи для підприємства не отримувала...».

Враховуючи факти:- господарські операції з виконання робіт ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (код за ) не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, в звязку з цим посадові особи ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (код за ) не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного;

-копія службової записки оперативного управління ГУ ДФС у Київській області №1257/10- 36-07-05 щодо можливих порушень податкового законодавства правомірності декларування сум грошових зобовязань субєктом господарювання ТОВ «Санрайз Інвест» () при отримані юридичних та консультаційних послуг на користь ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» () у травні 2014 року;

- копія пояснення ОСОБА_2 від 13.10.2014 року, відібраного старшим о/у відділу організації викриття економічних злочинів Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, майором податкової міліції ОСОБА_3 відповідач прийшов до висновку, що ТОВ «Санрайз Інвест» при веденні бухгалтерського обліку порушено ст. 2, п.2 ст. З, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) та п.1.2 ст. 1, п.2,1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2, ст. З Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, а саме прийнято до виконання первинні документи на операції по розрахунках з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (код за ) та суми податкового кредиту з податку на додану вартість, сформовані ТОВ «Санрайз Інвест» по взаємовідносинах з ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (код за ), на порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), неправомірно віднесено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за травень 2014 року на суму 203425 грн., в звязку з чим завищено відємне значення з податку на додану вартість за червень 2014 року на суму 203425 грн.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки та керуючись п.86.7 ст.86 ПКУ, позивачем до Ірпінської ОДПІ у Київській області було подано заперечення на Акт перевірки, яке відповідач залишив без задоволення.

На підставі зазначеного Акта перевірки, Ірпінською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015року, яким зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість ТОВ «Санрайз Інвест» у розмірі 203425,00 грн. за червень 2014 року .

Відповідно до ст. 56 Податкового Кодексу України позивачем було застосовано процедуру досудового оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, на зазначене податкове повідомлення-рішення було подано скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення Ірпінської ОДПІ у Київській обл. від 28.01.2015р. №.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 07.04.2015р. №1060/10/10-36-10-01-04 податкове повідомлення-рішення було залишене без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення неправомірним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтями 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 для зясування обставин здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість, судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

Особливу увагу слід також звертати на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З огляду на те, що відповідач зменшив розмір відємного значення з податку на додану вартість виходячи з висновку про те, що ТОВ Санрайз Інвест безпідставно включило до податкового кредиту податок на додану вартість за травень 2014 року на суму 203425 грн ., судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

Як зазначалось вище, між ТОВ «Санрайз Інвест» (Замовник) та ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» (Виконавець) було укладено Договір №04101 від 04.10.2013р. та 10 (десять) Додатків №04101; №02121; №01021; №01022; №01023; №01024; №03031; №03032; №03033; №03034 до нього від різних дат, згідно яких Виконавець зобовязувався на прохання Замовника надати останньому юридичні та консультаційні послуги з підготовки та оформлення документації для реєстрації дезінфікуючих засобів Замовника в державних органах.

ТОВ «СмартХолдинг ЛТД» було надано позивачу послуги з підготовки та оформлення всієї необхідної документації для подальшої реєстрації косметичних засобів позивача захисної емульсії «Сенсіва» , дезінфікуючих засобів: Гігасепт ФФ, Дездерман пур, Мікроцид АФ U , Дез ТАБ, Дезманол пур, ІнструСефДес, БактеріоСолS. Стеріл, СефДез квік, СефДез хенд в установах Міністерства охорони здоровя України та інших визначених державних органах.

За результатами надання вказаних послуг було оформлено відповідні свідоцтва про державну реєстрацію дезінфікуючих засобів та отримано Висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, які надані позивачем суду та містяться в матеріалах справи.

У звязку із фактичним виконанням зобовязань за Договором №04101 від 04.10.2013р. та Додатками до нього між ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» та ТОВ «Санрайз Інвест» було складено та підписано відповідні Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), а саме: №388; №389; №390; №391; №392; №393; №394; №395; №396; №397 від 30.05.2014р.

Разом із тим, ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» було належним чином складено та видано податкові накладні: №388; №389; №390; №391; №392; №393; №394; №395; №396; №397 від 30.05.2014р.

Суми податку на додану вартість за вищевказаними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість та самій податковій декларації з ПДВ за відповідний період.

Всі розрахунки проводились між сторонами у безготівковій формі на рахунок виконавця, згідно із наступними банківськими виписками: від 17.06.2014 року на загальну суму 180900,00 грн.; від 18.06.2014р. на загальну суму 120600,00 грн., від 26.06.2014 року . на загальну суму 299130,00 грн.; від 27.06.2014р. на 245700.00 грн., від 02.07.2014р. на загальну суму 243120,00 грн.; від 03.07.2014р. на загальну суму 131100 грн.

На момент укладання Договору №04101 від 04.10.2013р., впродовж виконання його умов, оформлення первинних документів та видачі відповідних податкових накладних, ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» було зареєстроване у встановленому законом порядку та перебувало у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Згідно реєстраційних документів компанії, директором підприємства весь цей час була ОСОБА_2.

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивачем надано суду: Договір №04101 від 04.10.2013р. та 10 (десять) Додатків №04101; №02121; №01021; №01022; №01023; №01024; №03031; №03032; №03033; №03034 до нього від різних дат, Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), а саме: №388; №389; №390; №391; №392; №393; №394; №395; №396; №397 від 30.05.2014р., податкові накладні: №388; №389; №390; №391; №392; №393; №394; №395; №396; №397 від 30.05.2014р., банківську виписку, копії документів (документації) підготовленої та оформленої ТОВ "Смарт-Холдинг ЛТД", в ході виконання Договору від 04.10.2013 року та додатків до нього, .

Судом встановлено, що всі наведені документи мають обовязкові реквізити, підписані сторонами і скріплені печатками підприємств.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів і України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що первинні бухгалтерські документи складенi за результатами проведених операцiй між позивачем та ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» з дотриманням вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облiк та фiнансову звiтнiсть в Українi, статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записiв у бухгалтерському облiку (затверджено Наказом Мiнiстерства фiнансiв України вiд 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Мiнiстерствi юстицiї України 05.06.1995 р. за № 168/704) i мiстять вiдомостi щодо змiсту та обсягу проведених операцiй, якi узгоджуються мiж собою.

Таким чином, фактичнi обставини обєктивно засвiдчують правомiрнiсть включення позивачем до податкового кредиту податку на додану вартість, вiдповiдно до первинних бухгалтерських документiв та по податковим накладним, якi виписанi на виконання умов викладених договiрних вiдносин.

Судом також було досліджено економічний зміст операції проведеної між позивачем і його контрагентом та подальший результат наданих послуг.

Так, відповідно до наявних у матеріалах справи копії довідки з ЄДРПОУ № 713670 та основним видом діяльності ТОВ «Санрайз Інвест» є: Виробництво пестицидів та іншої агрохімічної продукції, виробництво іншої хімічної продукції .

Отже, проведена господарська операція між сторонами відповідає видам господарської діяльності позивача та свідчить про наявність господарської мети.

Щодо реальності використання у своїй господарській діяльності послуг отриманих від ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» то суд зазначає, що за результатами наданих послуг було оформлено відповідні свідоцтва про державну реєстрацію дезінфікуючих засобів та отримано Висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, які надані позивачем суду та містяться в матеріалах справи.

Таким чином, в ході судового розгляду справи позивачем доведено наявність звязку між фактом придбання послуг та господарською діяльністю платника податку, господарської та ділової мети у правовідносинах ТОВ Санрайз Інвест» та ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» , фізичних, технічних та технологічних можливостей підприємства до вчинення дій, що становлять зміст перевіряємої господарської операції, а також використання отриманих послуг у своїй господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обовязковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Згідно з приписами пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Абзацом 2 пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 198.6 статті 198 цього Кодексу встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Крім того, абзацом 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу передбачено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Таким чином, якщо платник податку на додану вартість придбав послуги для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, при цьому сплатив у складі вартості цих товарів (робіт, послуг) податок на додану вартість і це підтверджується належним чином оформленою та у випадках, визначених законом, належним чином зареєстрованою податковою накладною, він має право віднести сплачені ним суми податку до складу податкового кредиту.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, факт надання послуг позивачу ТОВ «Смарт-Холдинг ЛТД» підтверджується первинними документами, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача і його податковій звітності.

Наданими суду первинними документами позивача та його контрагента підтверджується, що господарські операції, спрямовані на виконання договору дійсно відбулися, спричинили реальні зміни у майновому стані сторін, є економічно виправданими та відповідають основним видам їх господарської діяльності. Первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності, якими сторони супроводжували господарські операції не суперечать вимогам чинного законодавства, містять вичерпні дані щодо переліку наданих послуг, у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

Крім того, суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері, відповідно до змісту якої презумується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться в його первинних бухгалтерських документах та податковій звітності є достовірними, якщо інше не доказано у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами.

Натомість, відповідач, який стверджує про наявність порушень при оформленні первинно бухгалтерської документації за наслідком вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також про відсутність доказів реальності зазначених господарських операцій , належних і допустимих доказів, які б об'єктивно ставили під сумнів фактичне здійснення цих операцій не надав. Також, відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх фіктивність чи про те, що дії позивача і його контрагента були спрямовані на отримання незаконної податкової вигоди. Крім того, а ні під час проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи відповідач не ставив під сумнів правильність визначення позивачем розміру податкових зобов'язань і податкового кредиту.

Також, відсутні жодні посилання на вироки суду, якими було б встановлено, що контрагент позивача був зареєстрований в державних органах влади з метою прикриття незаконної діяльності, а не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої чинним законодавством України або рішення судів про визнання Договору. укладеного позивачем та ТОВ "Смарт-Холдтинг ЛТД" ти фінансово-господарської діяльності складались не уповноваженими на те особами.

Акт перевірки не містить жодних посилань на те, що установчі документи, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість позивача та ТОВ "Смарт-Холдинг ЛТД" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договору, так і на дату складання податкових накладних.

В противагу твердженням відповідача суд також зазначає, що позивачем надано вичерпні докази на підтвердження фактичного надання послуг, руху активів в ході іх надання та використання їх у власній господарській діяльності.

При цьому, відповідач безпідставно дійшов висновку, що первинні документи ТОВ «Санрайз Інвест» складені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Тому, податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 28.01.2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Інвест" сплачений ним судовий збір у сумі 406 (чотириста шість ) грн. 85 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.