Справа № 2а-164/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 63503/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Бережанської міської ради Тернопільської області, Відділу земельних ресурсів в Бережанському районі Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання дій протиправними, скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до Бережанської міської ради Тернопільської області та Відділу земельних ресурсів в Бережанському районі Тернопільської області, яким просили: визнати протиправними дії відповідача щодо надання в оренду без погодження з іншими землекористувачами земельної ділянки загальною площею 60 м2, розташованої по вул. Міцкевича, 3 в м. Бережанах Тернопільської області, що перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, лише трьом із девяти землекористувачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні їм в оренду зазначеної земельної ділянки; визнати незаконними і скасувати рішення відповідача від 25.09.2008 року № 643 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою та технічних документацій», від 02.07.2009 року № 812 «Про затвердження проектів землеустрою та технічних документацій і передачу у власність та в оренду земельних ділянок» та від 10.09.2009 року № 845 «Про підготовку матеріалів вибору земельних ділянок для будівництва обєктів в м. Бережани».

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20.05.2011 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Бережанської міської ради Тернопільської області щодо надання в оренду без погодження з іншими землекористувачами земельної ділянки загальною площею 60 м2, розташованої по вул. Міцкевича, 3 в м. Бережанах Тернопільської області, що перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, лише трьом із девяти землекористувачів та про скасування рішень Бережанської міської ради Тернопільської області від 25.09.2008 року № 643 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою та технічних документацій» та від 02.07.2009 року № 812 «Про затвердження проектів землеустрою та технічних документацій і передачу у власність та в оренду земельних ділянок».

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено (в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Бережанської міської ради Тернопільської області щодо відмови у наданні їм в оренду земельної ділянки по вул. Міцкевича, 3 в м. Бережанах Тернопільської області та про скасування рішень Бережанської міської ради Тернопільської області від 10.09.2009 року № 845 «Про підготовку матеріалів вибору земельних ділянок для будівництва обєктів в м. Бережани»).

Постанова мотивована тим, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах своїх повноважень та відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України. Твердження позивачів про те, що спірна земельна ділянка знаходиться у їх спільному користуванні з третіми особами у справі, не відповідає дійсності, оскільки спільне користування земельною ділянкою передбачає наявність правовстановлюючих документів на право спільного користування, яких у позивачів немає. Жодного погодження з власниками торгівельних павільйонів на виділення земельної ділянки, яка знаходиться у власності міської ради, на думку суду, не потрібно і Земельний Кодекс України цього не передбачає. Також суд зазначив, що посилання позивачів на те, що передача в оренду спірної земельної ділянки трьом власникам торгівельних павільйонів порушує їх право власності, є безпідставним, оскільки позивачі не надали, а суд не здобув жодних доказів порушення їхнього права власності, а також доказів того, що позивачі будуть позбавлені можливості обслуговувати свої торгівельні павільйони.

Постанову в апеляційному порядку оскаржили позивачі, вважають, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять постанову скасувати та прийняти нову.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановив суд, рішенням Бережанської міської ради Тернопільської області від 10.09.2009 року № 845 «Про підготовку матеріалів вибору земельних ділянок для будівництва обєктів в м. Бережани» було відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у наданні земельної ділянки для облаштування відмостки існуючих торгових павільйонів по вул. Міцкевича в м. Бережани Тернопільської області, так як дана земельна ділянка передана в оренду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскаржуване рішення та дії відповідача щодо відмови у наданні їм в оренду земельної ділянки є правомірними, однак не врахував наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативних актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звертались до Бережанської міської ради Тернопільської області із заявами про надання їм в оренду земельних ділянки орієнтовною площею 0,01 га, які примикають до тильної сторони торгових павільйонів, що перебувають у їх власності, розташованих по вул. Міцкевича в м. Бережани Тернопільської області на території продуктового ринку.

Однак, як зазначено вище, рішенням Бережанської міської ради Тернопільської області від 10.09.2009 року № 845 їм було відмовлено у наданні земельних ділянок в зв'язку з тим, що дана земельна ділянка передана в оренду.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної власності.

За змістом ст. ст. 2, 5 цього Кодексу відповідна місцева рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Оцінивши суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що у правовідносинах, які склалися між сторонами у справі, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок в оренду чи відмову у наданні земельної ділянки в оренду, позов про оскарження такого рішення в залежності від статусу позивача (фізична особа чи субєкт підприємницької діяльності) повинен вирішуватися у порядку цивільного або господарського судочинства, оскільки має місце спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 09.12.2014 року (справа № 21-308а14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності в розумінні наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

гідно з ч. 1 ст. 203 Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2011 року у справі № 2а-164/11 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Бережанської міської ради Тернопільської області, Відділу земельних ресурсів в Бережанському районі Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання дій протиправними, скасування рішень скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_9

Ухвала складена в повному обсязі 22.06.2015 року