Справа № 804/4236/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 р. Справа № 804/4236/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -
20 квітня 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К» (далі за текстом позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відмови ТОВ «МЕДІУМ І К» в реєстрації як платника податку на додану вартість;
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області зареєструвати ТОВ «МЕДІУМ І К» як платника податку на додану вартість згідно поданої реєстраційної заяви від 09.12.2014 року та видати свідоцтво про реєстрацію ТОВ «МЕДІУМ І К» платника податку на додану вартість та внести запис до Реєстру платників податку на додану вартість.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К» (позивач по справі) було подано реєстраційну заяву платника податку на додану вартість до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області (відповідач по справі). Відповідачем по справі було відмовлено в реєстрації як платника податку на додану вартість відповідно до п. 181.1 ст. 181, ст. 183 розділ 5 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що рішення відповідача не обґрунтоване та не відповідає дійсності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 09.04.2015р. прибув представник позивача, та представник відповідача.
Позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, надав до матеріалів справи письмове заперечення в якому зазначив що державний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку із чим, у задоволенні позову просив суд відмовити за необгрунтованістю.
Представник позивача та відповідача у судовому засіданні 09.04.2015р. проти продовження розгляду справи у письмовому провадженні не заперечували.
Відповідно до приписів ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу розглянуто у письмовому провадженні.
Враховуючи надані пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Щодо позовних вимог, з якими звернувся позивач про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо реєстрації як платника податку на додану вартість суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.
З метою підтвердження достовірності відомостей про відповідність особи вимогам, визначеним ст. 180, п. 181.1 ст. 181, п. 182.1 ст. 182 та п. 183.7 ст. 183 розділу V ПКУ, така особа відповідно до пп 20.1.6. п. 20.1. ст.. 20 розділу 1 ПКУ, п. 73.3 ст. 73 розділу II ПКУ подає до контролюючого органу документи, що підтверджують такі відомості. Реєстрація осіб платниками ПДВ проводиться шляхом внесення записів до Реєстру платників ПДВ.
09.12.2014 року ТОВ «МЕДІУМ і К» подано до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області реєстраційну заяву платника податку на додану вартість ТОВ «Медіум і К» та копії первинних документів, що підтверджують та відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених Податковим кодексом України.
Причиною прийняття рішення про відмову в реєстрації, вказується той факт, що за результатами розгляду реєстраційної заяви та поданих документів не підтверджено фактів провадження оподатковуваних операцій, тому особа не відповідає вимогам, визначеним ст. 180, п. 181.1. ст. 181 Податкового кодексу України.
Відповідач в запереченні зазначає, що при розгляді матеріалів, наданих ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська в реєстрацій заяві платника ПДВ за ф. 1 -ПДВ, поданій 09.12.2014, вказано загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) протягом звітного податкового періоду в розмірі 305 065, 67грн. Причиною реєстрації платником ПДВ визначено п. 181.1 ст. 181 Кодексу, тобто обовязкова реєстрація платником податку на додану вартість. У підтвердження зазначеного ТОВ «Медіум і К» надано договір купівлі - продажу нафтопродуктів від 01.07.2014 №010714, згідно якого обсяг поставки партії товару складає 18 800 тон на суму 360 978,80грн. Оплату за реалізований товар здійснено ТОВ «ВТФ «Авіас» в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням банку від 31.07.2014 №8235.
Судом встановлено, що ТОВ «Медіум і К» було визначено загальну суму від здійснення операцій з постачання товарів протягом останніх 12 місяців сукупно яка перевищує 300 000,00 грн. (без ПДВ), а саме 305 065,67 грн., що є підставою для обов'язкової реєстрації ТОВ «Медіум і К» як платника ПДВ.
ТОВ «Медіум і К» при подачі реєстраційної заяви та копій документів виконані всі вимоги діючого законодавства, а саме: п. 3.8. Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, затвердженого Наказом Міндоходів і зборів України від 14.11.2014 року № 1130 з метою підтвердження достовірності відомостей про здійснення особою постачання товарів/послуг або відповідність особи вимогам, визначеним ст. 180, п. 181.1. ст.. 181, п. 182.1 ст. 182, п. 183.7 ст. 183 розділу V Податкового кодексу України.
Для спростовання даних висновків, ТОВ «МЕДІУМ І К» 10.03.2015 року звернулось з запитом до свого контрагента - ТОВ «Праус» з проханням повідомити, коли га на підставі якого документа ТОВ «Праус» відобразило операції з постачання товару на адресу ТОВ «Медіум і К».
18.03.2015 року року ТОВ «Медіум і К» отримало відповідь від ТОВ «Праус», яке повідомило, що відобразило операції постачання товару в квітні 2014 р. на адресу ТОВ «Медіум і К» в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період липень 2014р., яким виправляються помилки за квітень 2014р. та відповідно в уточнюючому додатку №5.
Надано було до органів ДПІ курєрскою доставкою 10.07.2014р., отримано ДПІ у Бабушкінському районі 11.07.2014р. (поштове повідомлення про вручення).
ТОВ «ПРАУС» відобразило операції постачання товару в травні 2014р. на адресу ТОВ «Медіум і К» в податковій декларації з ПДВ за травень 2014р. з відображенням у додатку 5 (розділ 1 стр. «Інші»),
Надано було до органів ДПІ курєрскою доставкою 17.07.2014р., отримано ДПІ у Бабушкінському районі 18.07.2014р. (поштове повідомлення про вручення).
Стосовно декларацій з податку на додану вартість за травень 2014р. та уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період липень 2014р. із зазначеним звітним періодом яким виправляються помилки за квітень 2014р. (далі - уточнюючий розрахунок) повідомляємо наступне.
Рішенням ДПІ від 24.07.2014р. декларацію за травень не визнано податковою звітністю. Та рішенням ДПІ від 16.07.2014р. уточнюючий розрахунок не визнано податковою звітністю. ТОВ «ПРАУС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ, в якому просив скасувати рішення від 24.07.2014 та рішення від 16.07.2014р. і зобов'язати відповідача вчинити дії.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 08 вересня 2014 р. визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 24.07.2014р.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 16.07.2014р.

Визнано податкову декларацію ТОВ «Праус» з ПДВ за травень 2014 року такою що подана в момент її фактичного отримання, тобто 18.07.2014 року.

Визнано уточнюючий розрахунок ТОВ «Праус» з ПДВ за липень 2014 року, яким виправляються помилки за квітень 2014 такою що подана в момент її фактичного отримання, тобто 18.07.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 23 грудня 2014 року Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову від 08 вересня 2014 року - залишено без задоволення, а Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 08 вересня 2014 року залишено без змін.

За таких обставин, можна дійти висновку, що рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 16.12.2014 № 36753/10-04-62-18-02-25 є протиправним, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відмови ТОВ «Медіум і К» в реєстрації як платника податку на додану вартість є протиправними.

Тому вважаємо, що доводи податкових органів в оскаржуваному рішенні є явно надуманими та необгрунтованими, оскільки ТОВ «Медіум і К» виконало всі вимоги діючого податкового законодавства, а саме ст. 181 Податкового кодексу України, а зміни до ст. 181 ПКУ внесені Законом від 28.12.2014 року, тобто після подачі нами заяви про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Отже, податковий орган не мав визначених законом підстав для відмови в реєстрації ТОВ «Медіум і К» як платника податку на додану вартість.

Стосовно позовних вимог про зобовязання зареєструвати ТОВ «Медіум і К» платником податку на додану вартість з внесенням до реєстру платників податку на додану вартість та видачею свідоцтва платника податку на додану вартість, ТОВ «Медіум і К» вважає, що необхідним заходом для належного захисту прав підприємства є зобовязання вчинити певні дії по реєстрації ТОВ «Медіум і К» як платника податку на додану вартість, видачі свідоцтва про реєстрацію ТОВ «Медіум і К» платника податку на додану вартість та внесення запису до Реєстру платників податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірність своїх дій, що підтверджується письмовими доказами, долученими на підтвердження своєї позиції, тому, вимоги позивача знайшли підтвердження, та є всі підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К».

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови, а саме п.3 позовних вимог, з метою можливості її законного і правильного виконання в подальшому.

Керуючись ст. ст. 11, 69-71, 86, 94, 128, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районні м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відмови ТОВ «Медіум і К» в реєстрації як платника податку на додану вартість.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 16.12.2014 №36753/10-04-62-18-02-25, яким ТОВ «Медіум і К» відмовлено в реєстрації як платника податку на додану вартість відповідно до п. 183.8 ст. 183 розділу 5 Податкового кодексу України.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області повторно розглянути реєстраційну заяву платника податку на додану вартість ТОВ «Медіум і К» згідно поданої реєстраційної заяви від 09.12.2014 року щодо видачі свідоцтва про реєстрацію ТОВ «МЕДІУМ І К» як платнику податку на додану вартість та внесення запису до Реєстру платників податку на додану вартість, відповідно до порядку встановленого ст.ст. 181, 183 Податкового кодексу України.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіум і К» документально підтверджені судові витрати повязані із сплатою судового збору з Державного бюджету України у сумі 73,08 грн. (сімдесят три грн. 08 копійки).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1