Справа № 2а-497/11,2а-441/1/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. № 876/10147/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Релігійна громада Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь Городоцького району Львівської області, Комунальне підприємство «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправними та скасуванні рішень і технічних паспортів,

встановив:

05.08.2011 ОСОБА_28 звернулася в суд із позовом у якому, з урахуванням остаточних уточнених позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати: 1) рішення виконкому Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 20.02.2009 № 27 «Про надання релігійній громаді Римо-Католицької Церкви житлового приміщення», від 26.03.2010 № 61 «Про обєднання в одну квартиру квартир № 1 та № 2 по вул. Львівська, 104 в смт Великий Любінь», від 30.04.2010 № 65 «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1», від 30.09.2011 № 107 «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2»; від 05.08.2011 № 54 «Про надання дозволу на підключення будинку № 104 по вул. Львівська в смт Великий Любінь до каналізаційного колектора по вул. Зелена»; 2) рішення Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 16.12.2009 № 952 «Про надання дозволу Римо-Католицькій релігійній громаді смт Великий Любінь на приватизацію квартири АДРЕСА_3», від 10.06.2011 № 215 «Про надання дозволу Римо-Католицькій релігійній громаді смт Великий Любінь на приватизацію квартири АДРЕСА_4»; 3) технічні паспорти № 54 та № 675.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 18.06.2014 закрито провадження у справі.

Із цією ухвалою не погодився адвокат ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції про непідсудність цієї справи адміністративним судам є хибними, оскільки такі суперечать положенням ч. 1 ст. 17 КАС України, якою визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, представників сторін та третьої особи, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки цей спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, з огляду на таке.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Конституція України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційний Суд України в п. 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, право власності не нерухоме майно.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про надання дозволу на приватизацію житлового приміщення та в подальшому про оформлення права власності (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), на підставі якого третьою особою отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного нерухомого майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 11.11.2014 у справі № 21-405а14, у якій колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у цій справі, зокрема, є рішення Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області та його виконавчого комітету, які стосується надання дозволу на приватизацію та оформлення права власності квартир №№ 1, 2 (в подальшому обєднано в одну квартиру № 1) та № 6 будинку № 104 по вул. Львівській в смт Великий Любінь за Релігійною громадою Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь.

Так, рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 20.02.2009 № 27 надано Релігійній громаді Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь житлове приміщення, квартиру АДРЕСА_5, а також вирішено оформити за вказаною третьою особою у справі право власності цю квартиру (а.с. 93 Т.2).

Відповідно до рішення Великолюбінської селищної ради від 16.12.2009 № 952, Релігійній громаді Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь надано дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_6 (а.с. 94 Т.2).

Рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 26.03.2010 № 61 вирішено обєднати квартири № 1 та № 2 будинку 104 по вул. Львівська в смт. Великий Любінь в одну квартиру, якій присвоїти адресний номер 1. Також цим рішенням вирішено надати дозвіл Релігійній громаді Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь на приватизацію квартири АДРЕСА_7 (а.с. 95 Т.2).

Рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 30.04.2010 № 65 вирішено оформити право власності на квартиру АДРЕСА_5 за Релігійною громадою Римо-Католицької Церкви та видати свідоцтво право власті, яке зареєструвати у Городоцькому районному БТІ (а.с. 216 Т.1).

На підставі вказаного рішення, Релігійній громаді Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь 18.04.2011 видано свідоцтво право власності на квартиру АДРЕСА_7 (а.с. 144). Право власності на цю квартиру 18.04.2011 зареєстроване в реєстрі прав на нерухоме майно за № 33443524, що підтверджується наявною у справі копією витягу (а.с. 143).

Таким чином, із матеріалів справи встановлено, що на квартиру № 1 (до обєднання № 1 та № 2) будинку 104 по вул. Львівській в смт Великий Любінь оформлено право приватної власності за Релігійною громадою Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь, а отже з цього моменту, особи, які вважають, що мають право на цю квартиру, захищати це право повинні у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства. Усі згадані вище рішення органів місцевого самоврядування, які стали підставою для набуття права власності на цю квартиру, є актами індивідуальної дії разового застосування, які вичерпали свою дію після отримання третьою особою правовстановлюючих документів на цю квартиру. Скасування оскаржуваних рішень не породжує наслідків для позивача, оскільки у Релігійної громади Римо-Католицької Церкви в смт Великий Любінь виникло право власності на квартиру і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Також не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства вимоги позивача про визнання протиправними і скасування технічних паспортів на квартиру та житловий будинок (а.с. 217 Т.1, 192 Т.2), оскільки виходячи з статей 2, 6, 17 КАС України, позивач хоч і на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Проте, технічний паспорт на квартиру є документом, який лише фіксує певні факти, отже не є нормативним актом чи правовим актом індивідуальної дії в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України. Оскаржувані технічні паспорти, як у них зазначено, є лише додатком до свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна.

Таким чином, у цій частині спір за своєю суттю не є публічно-правовим, оскільки не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке наведено у пункті 1 частини першої ст. 3 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування технічних паспортів, рішення Великолюбінської селищної ради від 16.12.2009 № 952, рішень виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 20.02.2009 № 27, від 26.03.2010 № 61, від 30.04.2010 № 65.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 05.08.2011 № 54, від 30.09.2011 № 107, а також рішення Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 10.06.2011 № 215, то висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі не ґрунтуються на законі, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Великолюбінської селищної ради від 10.06.2011 № 215 надано дозвіл Римо-Католицькій релігійній громаді смт Великий Любінь на приватизацію квартири № 6 в житловому будинку № 104 по вул. Львівській в смт Великий Любінь (а.с. 190 Т.2).

Рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 30.09.2011 № 107 вирішено оформити право власності на квартиру АДРЕСА_8 за Римо-Католицькою релігійною громадою смт Великий Любінь та видати свідоцтво право власті, яке зареєструвати у Городоцькому районному БТІ (а.с. 188 Т.2).

Проте, матеріали справи не містять доказів оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_8, а тому відсутні підстави вважати, що вказані акти індивідуальної дії реалізовані, а спірні відносини з публічно-правових перейшли у цивільні.

Відповідно до п. 30 ст. 26 вказаного Закону (тут та далі, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних рішень), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Згідно підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Отже, за відсутності доказів набуття права власності на кв. № 6, спірні правовідносини є публічно-правими, оскільки приймаючи такі рішення органи місцевого самоврядування здійснюють владні управлінські функції, які покладені на них положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також, не підлягає закриттю провадження у адміністративній справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету від 05.08.2011 № 94 «Про надання дозволу на підключення будинку № 104 по вул. Львівська в смт Великий Любінь до каналізаційного колектора по вул. Зелена».

Під час прийняття цього рішення, орган місцевого самоврядування керувався положеннями ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», якою визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва, а отже у спірних відносинах, такий діяв як субєкт владних повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане рішення зачіпає права не тільки Римо-Католицькою релігійною громадою смт Великий Любінь, а усіх мешканців цього будинку, так як воно стосується підключення до каналізаційного колектора по вул. Зелена усього будинку № 104, що по вул. Львівська в смт Великий Любінь.

З огляду на встановлені обставини справи, висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішень Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 05.08.2011 № 54, від 30.09.2011 № 107, рішення Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 10.06.2011 № 215, зроблені без належного зясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, а тому в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У іншій частині позовних вимог суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування у цій частині суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року у справі № 2а/441/1/14 скасувати в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень Виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 05.08.2011 № 54 «Про надання дозволу на підключення будинку № 104 по вул. Львівська в смт Великий Любінь до каналізаційного колектора по вул. Зелена», від 30.09.2011 № 107 «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_8», рішення Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області від 10.06.2011 № 215 «Про надання дозволу Римо-Католицькій релігійній громаді смт Великий Любінь на приватизацію квартири АДРЕСА_8» і направити справу у цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У решті ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року у справі № 2а/441/1/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи на продовження розгляду оскарженню не підлягає. У інші частині на ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_29

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 03.07.2015.