Справа № 2а-8335/10/1470
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

01.06.2011 р. Справа № 2а-8335/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., за участю секретаря судового засідання Котенко О.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н, від 17.01.2011 року;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 8/10/10-011 від 11.01.2010 року;

розглянувши адміністративну справу за

адміністративним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім МТЗ-Беларус-Україна»(вул.. Миколаївська,4, с. Костянтинівна, Ново одеський район, Миколаївська область, 56663)

до відповідача: Вознесенської Обєднаної Державної податкової інспекції (пр..Братів Іпатових,6,м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500)

про: визнання протиправним та скасування податкове повідомлення рішення від 26 жовтня 2010 року № /0.

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулось Товариство обмеженою відповідальністю «Торговий Дім МТЗ-Беларус-Україна»(далі - позивач) до Вознесенської обєднанної державної податкової інспекції Миколаївської області (далі - відповідач). Позивач просить суд визнати визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.10.10 р. №/0.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві, додаткових пояснень та наданих доказів (т.1 а.с.3-4).

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на наступне.

Між ТОВ «Техноторг-Дон»та РУП «МТЗ»було укладено ліцензійний договір №903/217-02-2009-01 від 12.01.2009р. ліцензійний договір на товарний знак №903/217-02-2009-02 від 12 31 2С09р ліцензійний договір №903/217-02-2009-10 від 12.05.2009р., ліцензійний договір №903/217-02-2010-01 від 12.01.201 Зр виконання зобовязань за вказаними вище договорами Сторонами було належним чином зафіксовано шляхом складання актів №4-2009-ТД-Ук від 30.04.2009р., №5- 2009-ТД-Ук від 31.05.2009р., №6-2009-ТД-Ук від 30.06.2009p №7-20С9-ТД-Ук за 31.07.2009р., №8.1-2009-ТД-Ук від 31,08.2009р.,№8.2-2009-ТД-Ук від 31.08.2009р.,№8.3.1-2009-ТД-Ук від 31.08 2009р №8.3.2-2009-ТД-Ук від 31.08.2009р., №9 2009-ТД-Ук від 30.09.2009р., №10-2009-ТД-Ук від 02.11.2009р., №11/1-2009-ТД-Ук від 30.11.2009р., №12-2009-ТД-Ук ві 06.01.2009р., №1-2010-ТД-Ук від 05.04.2010р., №2/1-2010-ТД-Ук від 09.07.2010р., №2/2-2010-ТД-Ук від 09.07.2010р.Фактичне отримання позивачем послуг від РУП «МТЗ»за ліцензійними договорами доводиться належними документами, вважає, що висновок відповідача щодо завишення ТОВ «Торговий Дім МТЗ Бегаоус-Україна»валових витрат підприємства на суму несплаченого протягом перевіряємого періоду роялті в розмір 873682.82 грн. є безпідставним.

Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 26.10.10 р. №/0 прийняте у відповідності до чинного законодавства, перевірка позивача проведена в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством (т.1 а.с.179-183).

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи, викладені у позові та запереченнях.

У відповідності до вимог ст. 160 ч. 3 КАС України, у судовому засіданні 01 червня 2011 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вирішуючи спір між сторонами, судом взято до уваги наступне.

З 25.08 2010р. до 05. 10.2010 р. відповідач провів планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавств за період з 01.04.2009р по 30.06.2010р., валютного та іншого законодавства з 01.04.2009р. по 30.06.2010р., за результатами якої склав акт від 12 жовтня 2010. № 3080/230121/35723464 (далі - акт перевірки) ( т. 1 а.с. 113-177).

Як зазначено у висновках ОСОБА_2 перевірки (а.с.175), Позивач порушив:

п.5.9 ст.5, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.5.4.2 п.5.4 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток в розмірі 439283,00 грн., в тому числі:

- в 2 кв.2009р. - 292,00 грн.,

- в 3 кв. 2009р. -137235,00 грн.,

- в 1 кв. 2010р.- 55,00 грн.,

- в 2 кв. 2010р. - 301701 грн.

На підставі акту перевірки, 26 жовтня 2010 р. відповідачем прийнято:

податкове повідомлення-рішення №/0 (а. с. 5), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 568 432,40 грн. в тому числі за основним платежем 439283,00 грн. та за штрафними санкціями 129149,4 грн.

Заслухавши представників сторін, дослідивши усі надані сторонами документи, докази та заперечення, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.30 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»роялті - платежі будь-якого вид одержані як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським правом на літератур твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- аб аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; за придбання будь-якого патент зареєстрованого знака на товари і послуги чи торгової марки, дизайну, секретного креслення, моделі, формули, процесу права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Згідно п.п.5.4.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до валових витрат включаютьс витрати, крім тих, що підлягають амортизації, пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, н винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робі виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, виплатою роялті т придбанням нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації') для їх використання в господарській діяльнос платника податку.

Нормою п.п.11.2.3 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», встановлено, що дато збільшення валових витрат платника податку при здійсне-- к*м операцій з особами, які є нерезидентами, є дат оприбуткування платником податку товарів (а при їх імпорр - також робіт (послуг), супутніх чи допоміжних такому імпорт товарів), а для робіт (послуг), - дата їх фактичного отримання від таких осіб, незалежно від наявності їх оплати і тому числі часткової або авансової).

Фактичне отримання позивачем послуг від РУП «МТЗ»за ліцензійними договорами доводиться належними документами, Між ТОВ «Техноторг-Дон»та РУП «МТЗ» було укладено ліцензійний договір №903/217-02-2009-01 від 12.01.2009р. ліцензійний договір на товарний знак №903/217-02-2009-02 від 12 31 2009р. ліцензійний договір №903/217-02-2009-10 від 12.05.2009р., ліцензійний договір №903/217-02-2010-01 від 12.01.2010р.. Факт виконання зобовязань за вказаними вище договорами Сторонами було належним чином зафіксовано шляхом складання актів №4-2009-ТД-Ук від 30.04.2009р., №5- 2009-ТД-Ук від 31.05.2009р., №6-2009-ТД-Ук від 30.06.2009p №7-20С9-ТД-Ук за 31.07.2009р., №8.1-2009-ТД-Ук від 31,08.2009р.,№8.2-2009-ТД-Ук від 31.08.2009р.,№8.3.1-2009-ТД-Ук від 31.08 2009р., №8.3.2-2009-ТД-Ук від 31.08.2009р., №9 2009-ТД-Ук від 30.09.2009р., №10-2009-ТД-Ук від 02.11.2009р., №11/1-2009-ТД-Ук від 30.11.2009р., №12-2009-ТД-Ук ві 06.01.2009р., №1-2010-ТД-Ук від 05.04.2010р., №2/1-2010-ТД-Ук від 09.07.2010р., №2/2-2010-ТД-Ук від 09.07.2010р.Фактичне отримання позивачем послуг від РУП «МТЗ»за ліцензійними договорами доводиться належними документами.

Стосовно порушеннь вимог п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств «в 2 кварталі 2010р. товариством завищено валові витрати на 275700,00 грн. У акті зазначається, що ТОВ Тосхсея»«МТЗ-Беларус-Україна»в рядку 04.13 Декларацій «інші витрати»у 2 кварталі 2010р. задекларовано 1101993,00 грн. при тому, як загальна сума витрат по рядку Декларацій 04.13 «інші витрати»складає 826293,46 грн.

Відповідно доп.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.2.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 березня 2003 р. №143, у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 зазначеного Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Відповідно до зазначеної норми закону, позивач під час складання декларації з податку на прибуток підприємства за 3 квартали 2010р., виявивши зазначену помилку, зазначив уточ'нені показники у даній декларації.

Крім того валові витрати в 2 кварталі 2010р. на суму 275700,00 грн., які були помилково віднесені до рядку 04.13 «інші витрати», належним чином, підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, як витрати на придбання товарів (робіт, послуг), як це й передбачено п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», помилкове віднесення витрат не до тієї строки декларації в результаті не спричинило завищення валових витрат підприємства за звітний період та відповідно не привело до заниження податкових зобовязань позивача.

Стосовно порушень вимог п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»про завищення товариством валових витрати в 3 кварталі 2009 р. на 570120,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п.5.2.7 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат у тому числі включаються суми витрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкового зобов'язання.

Позивачем до суду надані розрахункови, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, контрактом №6/080403-3 від 20.03.2008р., ВМД №504000001/8/003834 від 22.09.2008р„ рахунком №05200 від 02.09.2008р., договором №24 від 14.07.2008р., протоколом узгодження ціни на транспортно-експедиційні послуги від 17.09.2008р., актом виконаних робіт від 23.09.2008р. до договору №24 від 14.07.2008р., рахунком №12 від 30.09.2008р, СМR № 0008743.

У відповідності із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це зазначається також в листі юридичного департаменту ДПА України від 10.03.09 р. № 10-3018/740, в якому зокрема сказано, що забезпечення належної доказової бази є обовязком ДПІ, а не платника податків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в ОСОБА_2 перевірки є недоведеними, а тому прийняті ним спірні податкові повідомлення-рішення не відповідають вимогам діючого законодавства, зокрема, податкового.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2010 року № /0.

3. Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім МТЗ-Беларус-Україна»(вул.. Миколаївська, 4, с. Костянтинівна, Новоодеський район, Миколаївська область, 56663, ) судові витрати в сумі 3, 40 грн. з Державного бюджету України.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, встановленого цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя О.В.Малих

Постанова оформлена у відповідності до ст.163 КАС України

та підписана суддею 06 червня 2011 року.