Справа № 820/4083/15
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 липня 2015 р. № 820/4083/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області
про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області щодо звільнення лейтенанта міліції слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарчої діяльності слідчого відділу Стахановського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановлянням на військовий облік) на підставі наказу Хо375 о/с від 04.11.2014 року; визнати протиправним і скасувати наказ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області №375 о/с від 04.11.2014 року про звільнення лейтенанта міліції слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарчої діяльності слідчого відділу Стахановського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановлянням на військовий облік); зобов'язати Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області поновити ОСОБА_3 в органах внутрішніх справ України на посаді слідчого.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він був незаконно звільнений згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил за ст. 64 п. Є (за порушення дисципліни), оскільки при прийнятті рішення про його звільнення відповідачем не були враховані всі обставини та порушені норми законодавства що регулює спірні правовідносини.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі. В обгрунтування заперечень зазначив, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 2009 до 2014 року проходив навчання в Луганському державному університеті внутрішніх справ імені ОСОБА_4, де здобув кваліфікацію спеціаліста за спеціальністю правознавство.

В 2013 році Позивач здобув кваліфікацію бакалавра і за розподіленням був прийнятий на публічну службу в органах внутрішніх справ України та призначений на посаду слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарчої діяльності слідчого відділу Стахановського міського відділу ГУ МВС України у Луганській області.

З 19 травня 2014 року, після захоплення адміністративної будівлі ГУМВС України у Луганській області незаконними озброєними формуваннями самопроголошеної «Луганської народної республіки» тимчасовим місцем дислокації Головного управління МВС України у Луганській області було визначено м. Сватово Луганської області.

До МВ-РВ та галузевих служб ГУМВС України у Луганській області неодноразово було спрямовано службові телеграми щодо необхідності прибуття особового складу до тимчасового місця дислокації для реєстрації та подальшого проходження служби.

Але, у зв'язку з ускладненням обстановки на території Луганської області окремі працівники ГУМВС зайняли вичікувальну позицію та самоусунулись від виконання безпосередніх обов'язків.

Враховуючи викладене, керівництвом МВС України були висунуті вимоги щодо проведення за фактами невиконання працівниками визначених посадовими інструкціями обов'язків службових розслідувань та у разі підтвердження прийняття рішення про припинення виплати таким працівникам грошового забезпечення (службова телеграма МВСУ НР-11756/46 від 13.06.2014).

04.07.2014 на офіційному веб-сайті МВС України (mvs.gov.ua) було розміщено звернення колегії МВС України до особового складу органів і підрозділів внутрішніх справ Донеччини та Луганщини, згідно якого всі працівники органів та підрозділів внутрішніх справ ГУМВС України у Луганській області були зобов'язані прибути до м. Сватово Луганської області.

З 04.08.2014 відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській області від 31.07.2014 № 1363 ГУМВСУ було передислоковано до м. Сєвєродонецьк Луганської області. У зв'язку з чим до органів та підрозділів було направлено службову телеграму ГУМВСУ (№6/2-17 від 20.08.2014) щодо необхідності прибуття особового складу до м. Сєвєродонецька Луганської області для реєстрації та подальшого проходження служби. Одночасно була доведена інформація, що у випадку не прибуття таким працівникам буде припинено нарахування та виплату грошового утримання, а також розгляну питання щодо звільнення з ОВС за невихід на службу під час проведення на території області антитерористичної операції.

27.09.2014 за № ВДЗ/2354 керівництвом ГУМВСУ була направлена чергова службова телеграма з вимогою всім співробітникам, держслужбовцям, вільнонайманим працівникам ОВС Луганської області у період з 27 вересня по 03 жовтня прибути до Сєвєродонецького міського відділу за місцем тимчасов дислокації ГУМВС для реєстрації та подальшого проходження служби.

Одночасно була доведена інформація, що у випадку не прибуття буде розглянуто питання щодо звільнення з органів внутрішніх справ за невихід на службу та прогули під час проведення АТО.

Крім цього, керівники усіх рівнів постійно у телефонному режимі інформували підлеглих працівників, з якими був наявний зв'язок, щодо необхідності прибуття до місця тимчасової дислокації ГУМВСУ.

Враховуючи факт неприбуття до місця тимчасової дислокації ГУМВСУ деяких працівників ОВС області в тому числі ОСОБА_3, 22.10.2014 наказом. ГУМВСУ № 3357 було призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу окремих співробітників міліції.

23.10.2014 був затверджений висновок службового розслідування за результатами якого прийняте рішення щодо звільнення співробітників ОВС області в тому числі ОСОБА_3, які не прибули до тимчасового місці дислокації ГУМВСУ для подальшого проходження служби.

24.10.2014 був виданий наказ ГУМВСУ № 3405 про покарання окремих співробітників в тому числі і ОСОБА_3

Наказом ГУМВСУ від 04.11.2014 № 375 0/с ОСОБА_3, був звільнений з ОВС за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходженння служби особами рядового та начальницького складу ОВС.

Суд зазначає, що питання щодо притягнення працівників органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності регулюються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (надалі Дисциплінарний статут).

В преамбулі Дисциплінарного статуту, вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Положення статей 1, 2 Дисциплінарного статуту дають визначення понять службова дисципліна та дисциплінарний проступок.

Службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачений порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п.п. є п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (надалі Положення №114) за порушення дисципліни особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік).

Відповідно до позовної заяви позивач обґрунтовує незаконність свого звільнення тим, що він не знав про необхідність прибуття до м. Сєвєродонецька та службове розслідування проведення з порушеннями вимог закону.

З вказаними доводами позивача суд не може погодиться у зв'язку з наступним, відповідно до висновку службового розслідування зазначено, що про передислокацію ГУМВСУ та необхідність прибуття до вищезазначеного місця дислокації до м. Сєвєродонецька усім співробітникам ОВС області неодноразово повідомлялось у телефонному режимі.

Відповідно до довідки про взяття на облік від 23.04.2015 № НОМЕР_1 встановлено, що позивач прибув до м. Харкова 21.08.2014 року.

12.03.2015 ОСОБА_3 звернувся до ГУМВСУ з заявою в якій останній просить видати йому наказ про його звільнення.

Позивач з 21.08.2014 перебуває в м. Харкові, отже, твердження позивача про те, що він не знав про місце дислокація та подальші його дії на думку ГУМВСУ є необгрунтованими.

Так позивач мав можливість зателефонувати керівництву, колегам по службі, які перебували на підконтрольній українській владі території, перебуваючи в м. Харкові міг звернутися до МРВ м. Харкова, а також скористатися мережею Інтернет.

При цьому позивач не надає будь-яких пояснень, які перешкоджали йому прибути до м. Сєвєродонецька.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що позивач знав, але не бажав прибувати до м. Сєвєродонецька для подальшого проходження служби.

Посилання позивача на порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування у зв'язку з неповідомленням позивача про його проведення, не витребування від позивача письмових пояснень, суд вважає необгрунтованими, оскільки позивач був відсутній на роботі, доказів повідомлення керівництва про адресу свого місця знаходження позивачем не надано.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Отже, працівники органів внутрішніх справ носять особливий статус та на них покладені обов'язки, дотримання яких є обов'язковим.

Таким чином ГУМВСУ при звільненні позивача з ОВС діяло в межах та порядку передбаченим законом.

Позивачем в свою чергу не наведено доказів поважності неприбуття до місця тимчасової дислокації ГУМВСУ у Луганській області.

Також, суд зазначає, що позивачу не була видана трудова книжка разом з наказом про звільнення у зв'язку з тим, що незаконним озброєним формуванням було захоплено адміністративну будівлю ГУМВСУ у Луганській області, разом з усією документацією, а також особовими справами працівників ГУМВСУ у яких в свою чергу знаходяться трудові книжки співробітників ОВС області ( довідка УКЗ ГУМВСУ від 27.05.2015 № 6/2-1949).

Отже, відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 71 КАС України до суду надані належні та допустимі докази, які свідчать про правомірність спірних наказів та підтверджують фактичне вчинення позивачем дисциплінарного проступку та обґрунтоване застосування такого крайнього заходу дисциплінарного впливу як звільнення позивача з органів внутрішніх справ, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94,128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про скасування рішення - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 7 липня 2015 року.

Суддя Панов М.М.