Справа № 803/1189/15-а
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 803/1189/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Брудовській Н.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» до Міжрегіонального Головного управління ДФС центральний офіс з обслуговування великих платників податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (далі ТзОВ «Вог Рітейл») звернулося в суд з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Міжрегіонального Головного управління ДФС центральний офіс з обслуговування великих платників від 5 березня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі акту від 16 лютого 2015 року №0014/14/29/22/37821544 фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів. Перевіркою встановлено: не ведення, у порядку встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму товарних запасів 4 801 грн. 03 коп.; несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 17 674 грн. 19 коп.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, враховуючи наступне.

Стосовно порушення обліку нафтопродуктів позивач зазначає, що відповідач не врахував похибку 0,5% під час вимірювання маси нафтопродуктів, яка встановлена вимогами Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (далі Інструкція), а застосував похибку лише у 0,25%, яка встановлена у градуювальних таблицях на резервуари, в яких зберігалися нафтопродукти. Також зазначає, що вимірювання обєму нафтопродуктів здійснювалося лише один раз, а не двічі, що суперечить пункту 4.3.2.7 Інструкції.

Крім того, позивач стверджує, що на момент проведення перевірки АЗС, яка належить ТзОВ «Вог Рітейл», в книзі обліку розрахункових операцій (далі КОРО) оприбутковано готівкову виручку в повному обсязі у день її надходження. Вважає, що рядок 3 «службове внесення» та рядок 4 «службова видача» розділу 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» належним чином заповнені і відповідають даним фіскальних звітних чеків.

З наведених підстав просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 5 березня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 18 червня 2115 року № 2718/8/28-10-10-1-22 предявленні позовні вимоги заперечила, з наступних підстав.

В ході проведеної Головним управлінням Міндоходів у Миколаївській області фактичної перевірки субєкта господарювання ТзОВ «Вог Рітейл», оформленої актом від 16 лютого 2015 року №0014/14/29/22/37821544, встановлено, зокрема, що товариством несвоєчасно оприбутковано готівку на загальну суму 17 674 грн. 19 коп.

Відповідно до додатку до акту перевірки від 16 лютого 2015 року №0014/14/29/22/37821544, залишок готівки на початок зміни 13 395 грн. 216 коп. Операція «службова видача» проводились на суму 15 284 грн. 22 коп., що перевищує суму залишку на початок зміни на 1 888 грн. 96 коп. Різниця в сумі 1 888 грн. 96 коп. на момент видачі готівки не оприбуткована в КОРО, але інкасована передчасно перед записом в КОРО та роздрукуванням Z-звіту.

Крім того, перевіркою встановлено надлишок товарних запасів (нафтопродуктів) у розмірі 249,9 л, що становить 4 801 грн. 03 коп.

Посилається на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки та вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення сформовані у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для визнання їх протиправними та скасування немає. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача, адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що працівниками Головного управління Міндоходів у Миколаївській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів на АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Весняне, вул. Одеське шосе, 2-А, та належить ТзОВ «Вог Рітейл».

За наслідками перевірки складено акт від 16 лютого 2015 року №0014/14/29/22/37821544, яким встановлено наступні порушення:

- неведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму товарних запасів 4 801 грн. 03 коп., з врахуванням градуювальних таблиць, коефіцієнтів та похибок в розмірі 0,25% встановлених градуювальними таблицями на резервуари в яких зберігалися нафтопродукти, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями);

- несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 17 674 грн. 19 коп., чим порушено вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.

За наслідками перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення: від 5 березня 2015 року за № НОМЕР_2, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 9 602 грн. 06 коп.; від 5 березня 2015 року за № НОМЕР_1, яким за порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 88 370 грн. 95 коп.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 5 березня 2015 року за № НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до значень термінів, наведених у пункті 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) пристрій або програмно-технічний комплекс, у якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій під час продажу товарів (надання послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

Пунктом 2.6 цього ж Положення визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 (з наступними змінами та доповненнями) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі ОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95). Вказана правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду України від 26 лютого 2013 року (справа № 21-7а13), від 1 квітня 2014 року (справа №21-54а14), яка в силу вимог частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, при вирішенні даного спору, судом підлягав встановленню факт дотримання позивачем порядку оприбуткування готівки шляхом фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Відповідно до пункту 6 частини ІІІ Наказу №417 від 28 серпня 2013 року «Про затвердження нормативно-правових актів щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій «службове внесення» та «службова видача», якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція «службове внесення» використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Як вбачається з матеріалів справи, у фіскальному звітному чеку (Z-звіт) товариством відображено операцію «службова видача» коштів у день, в який податковим органом встановлено неоприбуткування готівки. Операція «службова видача» здійснювалась підприємством у першій половині доби, а фіскальний звіт друкувався в кінці доби, що свідчить про неналежне оприбуткування готівки підприємством, оскільки у пункті 2.6 Положення № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Не відображення готівки у КОРО після їх проведення із застосуванням РРО або ж несвоєчасне відображення є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена Указом №436/95 Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в сумі 88 370 грн. 95 коп. за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 17 674 грн. 19 коп. в книзі обліку розрахункових операцій, а тому прийняте податкове повідомлення-рішення від 5 березня 2015 року за № НОМЕР_1 є правомірним.

Щодо застосування контролюючим органом штрафної (фінансової) санкції в сумі 9 602 грн. 06 коп., згідно податкового повідомлення-рішення від 5 березня 2015 року № НОМЕР_2, за порушення обліку товарних запасів, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Порядок обліку нафтопродуктів встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 4.3.1 Інструкції, об'єм та маса нафти і нафтопродуктів визначаються у стаціонарних резервуарах, залізничних цистернах, танках суден, мірах повної місткості та технологічних трубопроводах, градуйованих відповідно до вимог чинних нормативних документів Держспоживстандарту України, та/або за допомогою об'ємних та масових лічильників.

Пункт 4.3.2 Інструкції регулює здійснення вимірювань обєму нафтопродуктів у стаціонарних резервуарах, тобто поширюється на АЗС.

У пункті 4.3.2.4 Інструкції, передбачено, що програми для розрахунку градуювальних таблиць горизонтальних і вертикальних резервуарів на електронно-обчислювальних машинах під час градуювання резервуарів об'ємним та/або геометричним методами підлягають атестуванню в порядку, установленому ДСТУ 4218 і ДСТУ 4147 відповідно.

Градуювальні таблиці на резервуари, що перебувають в експлуатації, затверджує керівник територіального органу Держспоживстандарту України або керівник повірочної лабораторії, уповноваженої на здійснення повірки резервуарів.

З наведених норм Інструкції можливо дійти висновку, що при визначенні обєму нафтопродуктів, які зберігаються в стаціонарних резервуарах, застосовується похибка, яка наведена у градуювальній таблиці до резервуару.

Положення пункту 4.2.2.2 Інструкції, на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до спірної ситуації, оскільки в ньому встановлена похибка під час вимірювання маси, а не обєму нафтопродуктів. Маса нафтопродуктів є іншим показником, який розраховується шляхом множення обєму на густину.

В розглядуваному випадку, як встановлено судом та не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні, для зберігання нафтопродуктів на АЗС ТзОВ «Вог Рітейл» застосовує стаціонарні резервуари, які повірені та на які встановлені градуювальні таблиці ДП «Миколаївстандартметрологія». Похибка у цих таблицях встановлена на рівні 0,25%.

В ході перевірки була складена відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), в якій встановлений надлишок: «Бензину А95» обємом 28,46 л на суму 540 грн. 46 коп.; «Дизельного палива» обємом 55,29 л на суму 1 022 грн. 31 коп.; «Дизельного палива+» обємом 166,15 л на суму 3 238 грн. 26 коп.

Таким чином, результатами перевірки, з урахуванням похибки 0,25% згідно градуювальних таблиць на сталеві горизонтальні циліндричні резервуари, затвердженими ДП «Миколаївстандартметрологія», встановлено надлишок нафтопродуктів на загальну суму 4 801 грн. 03 коп.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що вимірювання обєму нафтопродуктів здійснювалося лише один раз, а не двічі, що суперечить пункту 4.3.2.7 Інструкції, оскільки на підтвердження цих обставин підприємством не надано жодних належних та допустимих доказів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що контролюючим органом належними та допустимими доказами доведений факт неналежного обліку ТзОВ «Вог Рітейл» нафтопродуктів на загальну суму 4 801 грн. 03 коп.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на те, що контролюючим органом встановлений факт неналежного обліку товарних запасів на суму 4 801 грн. 03 коп., тому відповідач правомірно та обґрунтовано податковим повідомленням-рішенням від 5 березня 2015 року № НОМЕР_2 застосував фінансову санкцію у подвійному розмірі, тобто 9 602 грн. 06 коп.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факти, викладені в акті перевірки, а тому ТзОВ «Вог Рітейл» у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 84 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 7 липня 2015 року.