Справа № 666/2758/14-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 666/2758/14-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Іванищук А.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

судді Яковлева Ю.В.,

судді Жука С.І.,

при секретарі судового засідання - Худик С.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, третя особа Свято-Іллінська Православна церква про визнання незаконним та скасування рішення Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.04.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона про визнання незаконним та скасування рішення Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона № 260 від 23.10.2009р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив те, що він постійно проживає в кв.22 житлового будинку № 5 в с.Жовтневе м.Херсона. В цьому ж будинку на першому поверсі розташувалась Свято-Іллінська Православна церква, яка порушує його спокій та право на свободу віросповідання. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до закону, культова будівля має бути розташована в окремому будинку, а не на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку. Так як дана релігійно-культова організація знаходиться в його будинку на підставі рішення Наддніпрянської селищної ради 23.10.2009р. № 260, позивач просив його скасувати як незаконне. Враховуючи, що про вказане рішення позивач дізнався лише 14.04.2014р. з відповіді Наддніпрянської селищної ради, він просив поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення на підставі закону та в межах наданих повноважень. На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Представник третьої особи підтримав позицію відповідача та зобов'язався додатково обладнати шумоізоляцію стелі приміщення в житловому будинку № 5 в с.Жовтневе м.Херсона, де розташована церква.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Нежитлове приміщення 1-го поверху № 18-30 загальною площею 171,8 кв.м. за адресою: Херсонська область, м. Херсон, с. Жовтневе, вул. Без назви, буд. 5, є комунальною власністю Наддніпрянської селищної ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САС № 013775 від 03.11.2008р.

ОСОБА_2, як вбачається з паспорта громадянина України серії КМ 064309, виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, постійно зареєстрований в квартирі № 22 житлового будинку № 5 в с. Жовтневе м. Херсона з 21.07.2009р.

23.10.2009р. рішенням Наддніпрянської селищної ради на безоплатній основі надано дозвіл на займання приміщення 1-го поверху житлового будинку № 5 в с. Жовтневе Свято-Іллінській Православній церкві для проведення церковних обрядів (а.с. 8).

01.02.2014р. позивач звернувся з заявою про припинення діяльності релігійно-культової організації в зазначеному приміщенні. В заяві посилався на те, що правління (богослужіння) цієї організації порушує спокій його сімї та мешканців даного будинку, свободу віросповідання, а також порушує державні будівельні норми.

01.02.2014р. депутати селищної ради здійснили обстеження нежитлового приміщення в буд. № 5 с. Жовтневе, згідно якого винесли акт яким встановлено, що тривалість церковної служби з 10.00-11.00 год., служба правиться неголосно. Позивач від прослуховування шуму від церковної служби в своїй квартирі відмовився (а.с 33).

06.02.2014р. на спільному засіданні постійних депутатських комісій Наддніпрянської селищної ради розглянуто заяви позивача та вирішено:

- не забороняти діяльність Української Православної церкви ОСОБА_3;

- внести зміни до рішення сесії селищної ради від 23.10.2009р № 260;

- укласти договори на безоплатне користування комунальним майном територіальної громади;

- рекомендувати церкві провести роботи по ізоляції стелі даного приміщення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення Наддніпрянської селищної ради не порушує права позивача. Здійснення релігійних обрядів не примушує його до участі або не участі в них.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ст.ст. 143, 144 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року (далі-Закон №280/97-ВР), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить власні повноваження з приводу управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

За обставинами справи нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 171,8 кв.м., житлового будинку 5 в с.Жовтневе м.Херсона належить на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва серії САС 013775, виданого 03.11.2008р. рішенням Наддніпрянської селищної ради № 55 від 21.10.2008р., яке зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухому майно (а.с.34-36).

23.10.2009р. Наддніпрянська селищна рада прийняла рішення № 260 "Про перебування Свято-Іллінської православної церкви в пустуючому приміщенні першого поверху житлового будинку № 5 в с.Жовтневе Дніпрянського району м.Херсона".

При прийнятті цього рішення та надання дозволу на зайняття приміщень першого поверху в багатоквартирному житловому будинку Свято-Іллінською Православною церквою відповідач не врахував, що будівельними нормами і стандартами не передбачено розміщення культових споруд на першому, другому та цокольних поверхах житлового будинку.

Так, п.2.50 Державних будівельних норм України "Житлові будинки. Основні положення" ДБН В.2.2-15-2005, які затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005р. № 80, та які набрали чинності з 01.01.2006р., в розділі "Нежитлові поверхи (приміщення) передбачається, що у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків допускається розміщувати приміщення: адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, відділень зв'язку загальною площею не більше 700 м2 , банків, магазинів і кіосків з продажу преси, поліклінік, жіночих консультацій, рентгено-стоматологічних кабінетів (в разі забезпечення вимог НРБУ); роздавальних пунктів молочних кухонь, юридичних консультацій і нотаріальних контор, загсів, філій бібліотек, виставкових залів, контор житлово-експлуатаційних організацій, фізкультурно- оздоровчих занять загальною площею до 150 м2 , культурно-масової роботи з населенням (для проведення лекцій, зборів, бібліотек-читалень, кімнат для індивідуальних занять, роботи гуртків, прийому громадян депутатами тощо), дитячих художніх шкіл, центрів соціального захисту населення, центрів зайнятості населення базового рівня до 50 відвідувачів і до 15 співробітників центрів, а також груп короткотривалого перебування дітей дошкільного віку (крім цокольного поверху)

Враховуючи наведені будівельні норми, а також відсутність проекту розміщення культової споруди, наявність якого передбачена п.6.1 ДБН 330-92 "Містобудування. Планування і забудова сільських поселень", судовий експерт, який проводив експертизу на підставі ухвали апеляційного суду, склав висновок, що розміщення Свято-Іллінської православної церкви в житловому будинку № 5 в с.Жовтневе, м.Херсон, суперечить будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам (а.с.126-131).

В ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про перевищення допустимих норм шуму в квартирі позивача при проведенні обрядів та церемоній Свято-Іллінською православною церквою.

Разом з цим, судова колегія враховує, що в зазначеній церкві, крім святкових обрядів, проводяться обряди відспівування. Враховуючи, що п.2.50 ДБН В.2.2-15-2005 встановлений перелік підприємств, установ та організацій, розміщення яких в житловому будинку забороняється, в т.ч. похоронних бюро, розміщення Свято-Іллінської православної церкви у приміщеннях першого поверху багатоквартирного житлового будинку не відповідає закону.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що розміщення церкви в житловому будинку не відповідає протипожежним нормам і правилам.

Так, 08.08.2014р. протоієрей Свято-Іллінської православної церкви ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ст.57 Кодексу цивільного захисту населення за використання приміщення без подачі декларації відповідності вимогам пожежної та техногенної безпеки, що підтверджується постановою № 171, складеною головним державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Дніпровського району м.Херсона.

Останні доводи на користь позивача не є підставами позову ОСОБА_2 ОСОБА_1 враховуючи положення ч.2 ст.11 КАС України, з метою повного захисту права та інтересів позивача, судова колегія вважає за можливе вийти за межі доводів позову та врахувати обставини порушення будівельних та протипожежних норм і правил при розміщенні культової споруди у приміщеннях першого поверху багатоповерхового житлового будинку при розгляді справи.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" від 23.04.1991р. № 987-ХІІ, держава має сприяти встановленню відносин взаємної релігійної і світоглядної терпимості й поваги між громадянами, які сповідують релігію або не сповідують її, між віруючими різних віросповідань та їх релігійними організаціями

Стаття 2 Закону № 987-ХІІ встановлює, що здійснення свободи сповідувати релігію або переконання підлягає лише тим обмеженням, які необхідні для охорони громадської безпеки та порядку, життя, здоров'я і моралі, а також прав і свобод інших громадян, встановлені законом і відповідають міжнародним зобов'язанням України.

Розміщення в житловому будинку культової споруди з порушенням протипожежних та будівельних норм і правил створює загрозу для життя і здоров'я позивача, як мешканця цього будинку, тому є протиправним.

Приймаючи оскаржуване рішення про розпорядження комунальною власністю, відповідачем не враховані вищенаведені обставини, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, як прийняте в порушення норм закону.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, неповно з'ясував обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи, в звязку з чим прийняв помилкове рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 червня 2014 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про задоволення позову ОСОБА_2 до Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона про визнання незаконним та скасування рішення.

Визнати незаконним та скасувати рішення Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона від 23.10.2009р. № 260 "Про перебування Свято-Іллінської православної церкви в пустуючому приміщенні першого поверху житлового будинку № 5 в с.Жовтневе Дніпрянського району м.Херсона".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий Н.В.Вербицька

Суддя Ю.В. Яковлев

Суддя С.І. Жук