Справа № 2-а-254/08
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення

25 червня 2015 року Справа № 2-а-254/08

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Костюкевича С.Ф.,

суддів: Ксензюка А.Я., Мачульського В.В.,

при секретарі Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання скасувати ідентифікаційний номер; виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про нього з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів; здійснювати в подальшому облік позивача як платника податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленими формами без застосування ідентифікаційного номера; знищити облікову картку з ідентифікаційним номером; проставити у паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2009 року адміністративний позов задоволено частково, зобовязано ДПА України: - скасувати присвоєні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ідентифікаційні номера; виключити ідентифікаційні номери ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та всю інформацію про них з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів; - здійснювати облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленою формою обліку без застосування ідентифікаційного номера. Зобовязано Луцьку ОДПІ: - здійснювати облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленою формою обліку без застосування ідентифікаційного номера; - знищити облікову картку з ідентифікаційним номером на ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року та прийнято нову постанову, якої у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.03.2015 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року залишено в силі.

16.06.2015 року Луцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася в суд з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання вчинити дії.

Дана заява мотивована тим, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року була прийнята з урахуванням норм Закону України від 22.12.1994 року №320/94-ВР «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», який з 01.01.2011 року втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України, яким встановлено, що облік фізичних осіб за ідентифікаційними номерами у Державному реєстрі припиняється.

Водночас, ПК України встановлено, що облік фізичних осіб в Державному реєстрі ведеться за реєстраційними номерами облікових карток платників податків. Статтями 63 та 70 ПК України передбачено новий порядок обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру, зокрема такий облік ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Таким чином, ПК України передбачає ведення окремого реєстру у складі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання, оскільки останні не є унікальними.

Крім того, ПК України не передбачено правових підстав вилучати інформацію з реєстру чи не вносити її щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера, навіть за наявності умови проставлення відповідної відмітки у паспортах зазначених осіб про наявність у них права здійснювати будь-які платежі.

А тому, у Луцької ОДПІ як суб'єкта владних повноважень відсутня можливість виконати рішення суду у порядку та спосіб, що передбачені останнім, а саме зберегти за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 форму обліку платника податків за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, що була передбачена Законом №320/94, та вилучити чи не вносити в Державний реєстр інформацію щодо позивачів.

Враховуючи вищевикладене, Луцька ОДПІ просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, шляхом зобов'язання Луцьку ОДПІ та ДФС України здійснити облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за альтернативною формою обліку, яка передбачена для платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, в порядку та спосіб передбачений ПК України.

Позивачем ОСОБА_1 25.06.2015 року за вх. №8844/15 подано до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі.

Представником відповідачів 25.06.2015 року за вх. №8842/15 подано до суду письмове клопотання в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підстави для звернення до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення встановлені ст. 263 КАС України, згідно якої звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення передбачає наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Зокрема, такими обставинами є відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо та інші подібні обставини.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

З наведеного вбачається, що суд вправі змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності встановлених ч.1 ст.263 КАС України випадків та за умови надання суду відповідних доказів на підтвердження неможливості виконання судового рішення.

Зміна способу чи порядку виконання може відбуватись у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим, зокрема, при відсутності грошових коштів - звернення стягнення на належне боржнику майно чи при відсутності майна, яке слід повернути, звернення стягнення на суму оцінки майна на кошти боржника, тощо.

При цьому, приписи ст. 263 КАС України передбачають встановлення порядку чи способу виконання судового рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог.

Таким чином, суд, здійснюючи зміну способу чи порядку виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні спору.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2009 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов задоволено частково, зобовязано ДПА України: - скасувати присвоєні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ідентифікаційні номера; виключити ідентифікаційні номери ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та всю інформацію про них з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів; - здійснювати облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленою формою обліку без застосування ідентифікаційного номера. Зобовязано Луцьку ОДПІ: - здійснювати облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленою формою обліку без застосування ідентифікаційного номера; - знищити облікову картку з ідентифікаційним номером на ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Резолютивна частина вищезазначеної постанови Волинського окружного адміністративного суду повністю відповідає визначеному позивачами способу захисту порушеного права та способу його виконання, тобто, спосіб захисту порушеного права та спосіб виконання визначений при зверненні до суду з позовом саме позивачем (в подальшому, стягувачем за виконавчим листом).

З прохальної частини заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення вбачається, що Луцька ОДПІ просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, шляхом зобов'язання Луцьку ОДПІ та ДФС України здійснити облік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за альтернативною формою обліку, яка передбачена для платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, в порядку та спосіб передбачений ПК України.

Тобто, Луцька ОДПІ фактично просить суд ухвалити нове рішення, змінивши резолютивну частину постанови Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2009 року.

Заявником не надано суду доказів існування обставин, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява Луцької ОДПІ про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання вчинити дії, не підлягає до задоволення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в разі задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення фактично змінюється по суті зміст резолютивної частини постанови Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2009 року у справі №2-а-254/08/0370, що суперечить положенням ст.263 КАС України.

Керуючись статтями 160, 165, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації України, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про зобовязання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена у повному обсязі 30 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4 Костюкевич

Судді А.Я. Ксензюк

ОСОБА_5