Справа № 524/3340/15-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3340/15-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2015 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що з 07.04.2008 року по 03.06.2013 року працював на посаді головного спеціаліста відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. При звільненні відповідач з ним розрахувався не в повному обсязі по заробітній платі.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 02.12.2014 року по 16.04.2015 року в сумі 13970,28 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Надав суду копії банківських виписок від 16.04.2015 року та від 24.0.42015 року на підтвердження обставин часткового проведення х ним розрахунку з боку відповідача.

Представник відповідача виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 07.04.2008 року працював у Виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука на посаді головного спеціаліста відділу з благоустрою та екології, 03.06.2013 року позивач звільнився з займаної посади..

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.06.2014 року у справ № 524/3025-14-а зобовязано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.09.2014 року у справ № 524/3027/14-а зобовязано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум.

30.09.2014 року Харківський апеляційний адміністративний суд розглянувши справу № 524/3023/14-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, зобов'язав Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2009 рік.

Вищевказаними судовими рішеннями підтверджено факт невиплати позивачу всіх сум, належних йому під час звільнення 03.06.2013 року. На даний час зазначені рішення залишаються не виконаними.

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Законом України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Тобто матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є складовою заробітної плати.

Судом встановлено, що постановами Автозаводського районного суду м. Кременчука та Харківського апеляційного адміністративного суду було визнано незаконними дії виконавчого комітету Автозаводської районної ради Кременчука та зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за 2009, 2010 та 2012 роки матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати. Вказані постанови набрали законної сили.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Суд вважає, що оскільки вина відповідача у невиплаті ОСОБА_1 належних сум була доведена судовими рішеннями, тому є підстави для застосування положень ст.ст. 116 та 117 КЗпП України.

За таких обставин, оскільки відповідач в день звільнення 03.06.2013 року, не виплатив ОСОБА_1 в повному обсязі матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2009, 2010, 2012 роки, і не виплатив її на момент розгляду справи судом, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають судовому захисту.

Позовні вимоги в частині стягнення з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення в період з 02.12.2014 року по 16.04.2015 року, суд задовольняє частково та зобовязує виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення в період з 02.12.2015 року по 16.04.2015 року, оскільки, суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення замість органу, якому надані такі повноваження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 11,17,69,70,71,86,158-161,163, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Зобовязати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.12.2014 року по 16.04.2015року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: