Справа № 2а/0270/4760/11
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

07 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4760/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Воробйової І.А.

при секретарі судового засідання: Чорному В.В.

за участю представника:

відповідача: ОСОБА_1

у відсутність позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі: за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Назарет Трейд" до: Хмільницької об"єднаної державної податкової інспекції Вінницької області про: визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ :

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ТОВ «Назарет Трейд»до Хмільницької ОДПІ Вінницької області про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування наказу.

2 листопада 2011 р. до суду надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Хмільницькій ОДПІ складати податкове повідомлення-рішення на підставі акту про результати позапланової невиїзної перевірки та направляти (вручати) його товариству.

Заява мотивована, зокрема, тим, що, на думку позивача, наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки № 831 від 19.10.11 р. виданий безпідставно, необґрунтовано та протиправно, оскільки податковим органом не дотримано процедури прийняття рішення щодо проведення такої перевірки. Зазначені обставини змусили позивача звернутись з позовом до суду про оскарження наказу, про що повідомлено податковий орган.

Однак, не зважаючи на протиправність призначеної позапланової невиїзної документальної перевірки податковим органом таку перевірку проведено та складено акт, в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення.

З викладеними у акті порушеннями позивач не погоджується, оскільки у ньому відображені показники, що суперечать не лише фактичним обставинам господарської діяльності підприємства, але й висновкам актів попередніх перевірок, які здійснювались Відповідачем.

Положення Податкового кодексу України встановлюють, що за наслідками проведеної перевірки та складеного акту орган податкової служби складає податкове повідомлення-рішення, якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зважаючи на висновки акту перевірки, відповідач буде зобовязаний самостійно визначити суму грошового зобовязання, скласти відповідне податкове повідомлення-рішення та направити (вручити) його позивачу, що дає підстави вважати очевидною небезпеку заподіянню шкоди правам та інтересам товариства.

З метою розгляду поданої заяви призначено судове засідання.

7 листопада 2011 р. позивач в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду телефонограмою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти забезпечення позову заперечив, мотивуючи тим, що наказ видано правомірно, відповідно, перевірка проведена також на підставі та в межах повноважень, визначених законом, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до положень частини 3 статті 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові питань про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вислухавши пояснення представника відповідача, дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим ревізором інспектором в період з 19.10.2011 р. по 25.10.11 р. проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Назарет Трейд», за результатом якої складено акт № 79-23-35797955 від 1.11.2011 р., в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно пп «б»пункту 2.1 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказ Державної податкової адміністрації України № 985 від 22.12.2010 р., орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Тобто результати перевірки оформлюються актом, що в подальшому, є підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, яке, в свою чергу, повинно бути направлено субєкту господарювання.

Згідно вимог статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної статті вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На думку суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та оскарження рішення субєкта владних повноважень не є єдиним та беззаперечним доказом того, що дії та рішення були протиправними. При цьому, слід зазначити, що не є предметом дослідження у даній справі правомірність висновків, викладених у акті перевірки, що, в свою чергу, не дає підстав для висновків, наслідком яких стало б прийняття рішення про заборону складати податкове повідомлення-рішення та його направлення позивачу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, та, відповідно, про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна