Справа № 812/7023/13-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/65799/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Федорова М.О.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі - ФО-П ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі - Рубіжанська ОДПІ) в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року позов ФО-П ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року апеляційну скаргу Рубіжанської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Рубіжанська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ФО-П ОСОБА_4 у задоволенні позову.

ФО-П ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення на касаційну скаргу Рубіжанської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

З 03 по 17 червня 2013 року Рубіжанською ОДШ проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання СПД ОСОБА_4 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 17 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 25.06.2013 року №434/1702/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення ФО-П ОСОБА_4 п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п.198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України, п.12 Наказу Міністерства фінансів України №1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 486563, 00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 17 липня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 608203,75 грн. з якої: 486563,00 грн. - за основним платежем та 121640,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями (іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачені вимоги до податкової накладної яку платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця, та є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

Відповідно до п.12.4 Порядку заповнення податкової накладної до розділу І податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, зокрема, у графу 5 - одиниця виміру товарів/послуг - грн., шт., кг, м, см, м.куб., см.куб., л тощо, у графу 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ФО-П ОСОБА_4 (покупець) та ФО-П ОСОБА_5 (продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів №059 від 23 травня 2012 року. Згідно з доповненням до договору поставки №059 від 24 травня 2012 року сторони домовились про використання скорочення одиниці виміру нафтопродуктів тисяч літрів як «т.л.». На підтвердження виконання укладеного договору позивачем було надано до суду первинні бухгалтерські документи, а саме: податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності та паспорти якості на нафтопродукти. Подальша реалізація нафтопродуктів підтверджується матеріалами справи.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що податкові накладні, які отримані позивачем від ФО-П ОСОБА_5 містять обов'язкові реквізити, визначені ст.201 Податкового кодексу України, в тому числі і одиницю виміру та ціну товару, зареєстровані в Єдиному Державному Реєстрі Податкових Накладних.

Крім того, судами попередніх інстанцій зазначено, що реальність господарських відносин ФО-П ОСОБА_4 та ФО-П ОСОБА_5 за договором постачання №059 від 23 травня 2012 року підтверджено податковими накладними, видатковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними, сертифікатами відповідності та паспортами якості на нафтопродукти.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що позивачем сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, підтверджуючих реальність здійснення господарських операцій з придбання та реалізації нафтопродуктів, а відтак у відповідача не було підстав для збільшення ФО-П ОСОБА_4 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на загальну суму 608203,75 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ФО-П ОСОБА_4

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області залишити без задоволення, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров