Справа № 808/3118/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року (09 год. 15 хв.) Справа № 808/3118/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача: Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», м. Запоріжжя

про: стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя (далі позивач або УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя) звернулось із адміністративним позовом до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» (далі відповідач або КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія»), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 69 661,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (1058-15) в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону (1058-15) застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Всупереч вимогам чинного законодавства КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» не виконує вищевказані зобовязання, в результаті чого витрати за нараховані та фактично виплачені пенсії працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 за період з березня 2015 року по травень 2015 року в сумі 69 661,70 грн. залишились не відшкодованими до Пенсійного фонду України. Відповідач вказану заборгованість в установлені законом строки не сплатив, тому позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2015 було відкрито провадження в адміністративній справі № 808/3118/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 30.06.2015.

У судове засідання, призначене на 30.06.2015, представники сторін не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

30.06.2015 представником позивача через канцелярію суду подано заяву (вх. № 26983) про розгляд справи за відсутності представника УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі.

Причини неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі. Будь-яких клопотань, заяв або пояснень по суті позовних вимог від відповідача до суду також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до листа Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.04.2015 № 15-09/857, відповідач - Командитне товариство «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» () зареєстроване як юридична особа 09.06.1993, за адресою: 69069, м. Запоріжжя, Ленінський район, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями, далі Закон України № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 міс. на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами

Пунктом 20 зазначеного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи судом встановлено, що працівникам КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, які перебувають на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, на підставі довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Зокрема, стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві відповідача становить 3 р. 8.60 міс., відтак частка плати підприємства 29,73%; стаж роботи ОСОБА_2 на підприємстві відповідача становить 10 р. 0.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_3 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_4 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_5 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_6 на підприємстві відповідача становить 6 р. 5.93 міс., відтак частка плати підприємства 51,96%; стаж роботи ОСОБА_7 на підприємстві відповідача становить 8 р. 0.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_8 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_9 на підприємстві відповідача становить 4 р. 3.53 міс., відтак частка плати підприємства 34,36%; стаж роботи ОСОБА_10 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_11 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_12 на підприємстві відповідача становить 2 р. 8.70 міс., відтак частка плати підприємства 21,80%; стаж роботи ОСОБА_13 на підприємстві відповідача становить 3 р. 7.37 міс., відтак частка плати підприємства 36,14%; ОСОБА_14 на підприємстві відповідача становить 0 р. 2.27 міс., відтак частка плати підприємства 2,52%; стаж роботи ОСОБА_15 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_16 на підприємстві відповідача становить 8 р. 0.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_17 на підприємстві відповідача становить 12 р. 6.00 міс., відтак частка плати підприємства 100%; стаж роботи ОСОБА_18 на підприємстві відповідача становить 3 р. 8.57 міс., відтак частка плати підприємства 49,52%.

Викладені обставини підтверджуються наданими позивачем та наявними у справі довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, розрахунками стажу з відомостями про розподіл пільгового стажу, протоколами призначення пенсії за Списком № 2 по кожному з вищевказаних пенсіонерів.

Отже, загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, яка підлягає відшкодуванню відповідачем до Пенсійного фонду України по пенсіонерам зазначеним в адміністративному позові за період з березня 2015 року по травень 2015 року (включно) становить 69 661,70 грн.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (зі змінами та доповненнями, далі Закон України № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно ч. 2 абз. 2 п. 1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-ІV в разі досягнення пенсійного віку та при наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме відповідно до норм Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» відшкодуванню підлягали пенсії , призначені за пунктами «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До набрання чинності Законом України № 1058-ІV, порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій регулювався Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400-97-ВР (далі Закон України № 400-97-ВР). Також застосовувалися положення Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обовязкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 4-6 від 3 червня 1999 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 436/3729 від 5 липня 1999 року, та Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.10.2001 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 998/6189 від 29.11.2001, які наразі втратили свою чинність.

Тобто, механізм відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, був врегульований та закріплений на законодавчому рівні ще до набрання чинності Законом України № 1058-ІV.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону України № 400/97-ВР обєктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 13 Закону України № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «б» - «з» цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000, порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено, зокрема, порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій визначено шляхом введення окремого виду збору на обовязкове державне пенсійне страхування Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що платники збору на обовязкове державне пенсійне страхування повинні сплачувати такий збір у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону.

Відповідно до Закону України № 400/97-ВР, субєкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи повинні сплачувати збір на обовязкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від обєкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пп. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Даний порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився із набранням чинності Законом України № 1058-ІV.

Закон України № 1058-ІV, зокрема, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Виходячи з приписів п. 16 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України, інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Вищенаведена позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленою у постановах від 31.01.2011 в адміністративній справі № 21-69а10 за позовом Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області про скасування розрахунку та зобов'язання вчинити дії; від 25.09.2012 в адміністративних справах № 21-293а12 та № 21-294а12 за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до закритого акціонерного товариства «Росава» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій.

Наразі, порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений Інструкцією № 21-1.

Згідно із абз. 2 п. 6.1. Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1. пункту 2.1. цієї Інструкції - 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.2. Інструкції № 21-1 витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Таким чином, якщо працівнику призначено пенсію відповідно до пп. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються пропорційно підприємствами, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій., що визначено п. 6.4. Інструкції № 21-1.

Пунктом 6.5 даної Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Наданими позивачем розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пп. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (по Списку № 2) зазначеним в адміністративному позові пенсіонерам за період з березня 2015 року по травень 2015 року (включно).

Вказані розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції № 21-1. Розмір сум з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по кожному з вище перелічених пенсіонерів визначено УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя відповідно до приписів Закону № 1058-IV та Інструкції № 21-1.

Із наданих позивачем копій супровідних листів вбачається, що вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах своєчасно направлялись та були отримані уповноваженими особами відповідача, про що свідчать наявні у справі копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Відповідачем не надано суду доказів оскарження даних розрахунків.

Відповідачем, у передбачені законом строки, кошти з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 69 661,70 грн. сплачені не були.

Виплата пенсіонерам сум пенсій, заявлених до відшкодування, підтверджується наданими позивачем довідками про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії за спірний період, які знаходяться в матеріалах справи.

Наразі, фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам вказаним в адміністративному позові за період з березня 2015 року по травень 2015 року (включно) в сумі 69 661,70 грн., згідно розрахунків УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, залишаються не відшкодованими відповідачем до Пенсійного фонду України, що підтверджується наявною у справі карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2.

Як вбачається із картки особового рахунку, за КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» рахується заборгованість (по Списку № 2) на загальну суму 295 140,41 грн., з яких позивачем до відшкодування заявлено 69 661,70 грн.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи, відповідачем не було надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також доказів, які б спростовували доводи позивача.

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списком № 2 пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 за період з березня 2015 року по травень 2015 року в сумі 69 661,70 грн., суд дійшов до висновку, що позовні вимоги УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 71, 86, 94, 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, задовольнити повністю.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» (69069, м. Запоріжжя, Ленінський район, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя (69041, м. Запоріжжя, Ленінський район, вул. Трегубова, буд. 18, , р/р 1079, Філія ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, код платежу 50020600) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 69 661,70 (шістдесят девять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 70 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко