Справа № 803/97/13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/5276/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

прокурора Попадинця М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора м. Луцька Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року у справі за позовом прокурора м. Луцька Волинської області до виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Прокурор м. Луцька Волинської області 21.01.2013 року звернувся в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 26 липня 2012 року №500-3 «Про розміщення підприємцем ОСОБА_1 тимчасових споруд та умови їх функціонування».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції прокурор м. Луцька Волинської області оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вважає, що постанова суду є незаконною, винесена без повного з'ясування обставин справи, не відповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що згідно з проектною документацію, розробленою Приватним підприємством «Творча майстерня «Балан та Стельмащук» (ПП «Балан та Стельмащук»), розміщення ОСОБА_1 двох тимчасових споруд передбачено на основі геошурупів. Відповідно до висновку Волинської філії Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» (ДП УДНДІПМ «Діпромісто») гвинтові палі (геошурупи) є одним із видів пальового фундаменту згідно з Державними будівельними нормами (ДБН) В.2.1-10-2009 № 1 від 01 липня 2011 року, а тому споруди, які опираються на них, не можуть вважатися тимчасовими у відповідності до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Інші учасники в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення прокурора, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26 липня 2012 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення № 500-3 «Про розміщення підприємцем ОСОБА_1 тимчасових споруд та умови їх функціонування» (а.с.7), яким погоджено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (група літніх торгових майданчиків «Луцький Діснейленд» - дитяче ігрове містечко) на період з дати оформлення паспорта прив'язки тимчасових споруд до затвердження регуляторного акта - рішення виконавчого комітету Луцької міської ради «Про Правила розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька» на вул. Глушець (поблизу фонтанів) за умови укладення договорів на прибирання території та вивіз побутових відходів.

На підставі заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради оформлено паспорт прив'язки тимчасової споруди від 01 серпня 2012 року № 82-12 (а.с.62-78).

За результатами проведеної 28 грудня 2012 року за зверненням депутата Луцької міської ради ОСОБА_2 від 14 листопада 2012 року (а.с.9) перевірки дотримання вимог чинного законодавства при наданні ОСОБА_1 дозволу на розміщення групи літніх торгових майданчиків «Луцький Діснейленд» - дитяче ігрове містечко та оформлення паспорта прив'язки, прокурором міста Луцька на підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру» внесено подання про усунення порушень вимог статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Перевіркою встановлено, що проектною документацією, розробленою ПП «Творча майстерня Балан і Стельмащук» на замовлення ОСОБА_1, розміщення двох тимчасових споруд передбачено на основі геошурупів. Згідно з висновком Волинської філії УДНДІПМ «Діпромісто» гвинтові палі (геошурупи) є одним із видів пальового фундаменту (ДБН В.2.1-1-2009 № 1 від 01 липня 2011 року), а тому споруди, які опираються на них, не можуть вважатися тимчасовими.

У зв'язку із виявленими порушеннями зазначеним вище поданням вимагалося винести на розгляд сесії Луцької міської ради рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 липня 2012 року № 500-3 та скасувати його як таке, що суперечить вимогам закону.

Листом виконавчого комітету Луцької міської ради від 15 січня 2013 року № 1.1-9/228 подання прокурора міста Луцька відхилене (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що прокурором міста Луцька при внесенні подання до Луцької міської ради про скасування рішення від 26 липня 2012 року № 500-3 як такого, що суперечить закону, не було враховано, що приймаючи таке рішення виконавчий комітет Луцької міської ради не проводить дослідження будівельної документації, яка стосується встановлення тимчасових споруд, а лише визначає можливість провести розміщення тимчасової споруди на відповідній території, її тип, термін розміщення та умови, виконання яких є підставою для реалізації рішення про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частинами 2, 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно з п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності № 244 (далі-Порядок № 244) підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт привязки тимчасової споруди.

Згідно з п. п. 2.2-2.4 Порядку № 244 замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним. Відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасових споруд (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасових споруд (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Порядок дій по розгляду відповідної заяви суб'єкта господарювання також визначений Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька, затверджені рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 11 квітня 2012 року № 245-1 (а.с.52-59), а саме: звернення замовника, визначення відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди управлінням містобудування та архітектури (висновок надається замовнику, а у випадку позитивного висновку - і управлінню розвитку підприємництва та реклами); звернення замовника в управління розвитку підприємництва та реклами (у разі наявності позитивного висновку управління містобудування та архітектури), розгляд матеріалів на засіданні робочої групи; ухвалення виконавчим комітетом рішення щодо встановлення тимчасової споруди; оформлення управлінням містобудування та архітектури за зверненням замовника паспорта прив'язки; розміщення тимчасової споруди на підставі паспорта прив'язки; подання замовником заяви до виконавчого органу міської ради про виконання умов паспорта прив'язки.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняттю виконавчим комітетом рішення про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди, а саме таке рішення і є предметом даного позову, передує звернення замовника (суб'єкта господарювання) із заявою та розгляд цієї заяви управлінням містобудування та архітектури та робочої групи з погодження місця розташування та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька. Дії, вчинені замовником, підрозділами Луцької міської ради, після прийняття виконавчим комітетом рішення, не впливають на законність його прийняття та не можуть слугувати підставою для його скасування.

Так, з матеріалів справи видно, що 18 липня 2012 року від ОСОБА_1 надійшли заяви на адресу заступника Луцького міського голови та начальника управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про надання дозволу встановлення групи літніх майданчиків («Луцький Діснейленд» - дитяче містечко) та благоустрою прилеглої території (а.с.90-92). Поряд із двома тимчасовими спорудами передбачалося розміщення малих архітектурних форм (гойдалок, альтанки, каруселі тощо).

Надання дозволу на розміщення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на вул. Глушець проведено відповідно до Правил благоустрою міста Луцька, рішення виконавчого комітету від 11 квітня 2012 року № 245-1 «Про правила розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька».

Слід зазначити, що встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у вказаному місці відповідає функціональному призначенню даної рекреаційної зони міста і не суперечить наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Також, відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 500-3 від 26.07.2012 року та паспорту привязки тимчасових споруд на вул. Глушець, виданого управлінням містобудування та архітектури підприємцю ОСОБА_1 видно, що встановлення торгових споруд та малих архітектурних форм з полегшених конструкцій заплановано тимчасово, з полегшених конструкцій.

У протоколі засідання робочої групи від 19 липня 2012 року № 7 зазначено, що усі присутні члени робочої групи дійшли висновку про погодження фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 розміщення групи літніх торгових майданчиків «Луцький Діснейленд» - дитяче ігрове містечко (а.с.86-87).

Відповідно до пункту 2.7 Правил розміщення тимчасових споруд за результатами засідання робочої групи управління розвитку підприємництва і реклами Луцької міської ради готує проект рішення виконавчого комітету міської ради щодо розміщення та функціонування тимчасових споруд у разі позитивного висновку робочої групи.

Відповідно до пунктів 2.6-2.7 Порядку № 244, пункту 2.8 Правил розміщення тимчасових споруд уже після прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд замовником подаються схема розміщення тимчасової споруди; ескізи фасадів тимчасових споруд у кольорі М 1:50 (для стаціонарних тимчасових споруд), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Вищезазначені документи надавались ОСОБА_1 для виготовлення паспорта привязки, проте позивачем не враховано, що ці документи не розглядалисяся на етапі прийняття рішення, про визнання протиправним та скасування якого просить позивач.

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що згідно з листа офіційного представника в Україні систем Krinner - Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Пристань» від 04 грудня 2012 року № 01-1212 видно, що термін «Геошурупи» є власним корпоративним означенням продукції з метою вербальної асоціативної привязки до способу монтажу, яка являє собою опорні швидко збірні металеві конструкції, монтаж яких проводиться обертовим рухом в напрямку за годинниковою стрілкою (вкручуванням) без додаткових робіт. Відповідно до цього, опорна швидка збірна металева конструкція не може вважатись стаціонарним фундаментом. Монтаж геошурупів не завдає шкоди навколишньому середовищі, при цьому структура грунту та рослинність залишаються не пошкодженими протягом всього часу експлуатації, оскільки вони легко демонтуються за першою потребою.

Таким чином доводи апелянта про те, що приймаючи рішення 26 липня 2012 року № 500-3 відповідач не врахував вимоги ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» зміна № 1 від 01 липня 2010 року не заслуговують на увагу, так як при прийнятті оскаржуваного рішення не надається оцінка технічних рішень проектної документації, яка подається уже на етапі оформлення паспорта прив'язки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, оскільки жодних доказів невідповідності тимчасових споруд існуючим будівельним нормам, правилам, стандартам, порушення порядку прийняття рішення суду не надано.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора м. Луцька Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року у справі №803/97/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 07.07.2015 року.