Справа № 542/61/15-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 р. Справа № 542/61/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача ОСОБА_1

прокурора Комісара ОО.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської обласної ради на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.04.2015р. по справі № 542/61/15-а

за позовом Прокурора Новосанжарського району Полтавської області в інтересах ОСОБА_2

до Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернау Новосанжарського району Полтавської обласної ради треті особи Орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації , Полтавська обласна рада , Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації

про стягнення коштів в сумі 7260,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Новосанжарського району в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом до Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської обласної ради, треті особи - орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації, Полтавська обласна рада, Департамент освіти і науки Полтавської облдержадміністрації, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської обласної ради щодо невиплати випускниці з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2, одноразової грошової допомоги, неправомірною;

- зобов'язати Андріївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат Новосанжарського району Полтавської обласної ради нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7260,0 (сім тисяч двісті шістдесят) грн.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Визнано бездіяльність Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської обласної ради щодо невиплати випускниці з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2, одноразової грошової допомоги, неправомірною.

Зобов'язано Андріївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат Новосанжарського району Полтавської обласної ради нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7260,0 (сім тисяч двісті шістдесят) грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом норм матеріального права а саме: ч. 7 ст. 8, ст. 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»

Відповідач зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства випускниці ОСОБА_2, як дитині, позбавленій батьківського піклування, передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 474 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 05.12.2008 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною позбавленою батьківського піклування.

З 17.09.2003 року по 31.08.2013 року вона навчалася та виховувалася в Андріївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Новосанжарського району Полтавської обласної ради, де перебувала на повному державному утриманні.

З 02.09.2013 року ОСОБА_2 навчається в професійно-технічному училищі № 4 м. Полтава.

Прокуратурою Новосанжарського району була проведена перевірка додержання вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в Андріївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Новосанжарського району Полтавської обласної ради.

В ході перевірки були виявлені порушення законодавства в частині виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускникам (в т.ч. ОСОБА_2В.) цього навчального закладу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 коштів, передбачених ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для виплати випускниці навчального закладу ОСОБА_2, як дитині, позбавленій батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд невірно визначив розмір грошової допомоги, що підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2, з урахуванням наступного.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціальної допомоги щодо дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, крім повного державного забезпечення, виплачується стипендія в розмірі, який на 50% перевищує розмір стипендії у відповідному навчальному закладі, а також виплачується 100% заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики.

Особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, до завершення навчання виплачується щорічна допомога для придбання навчальної літератури в розмірі трьох місячних стипендій. Виплата зазначеної допомоги здійснюється протягом 30 днів після початку навчального року за рахунок коштів, що передбачаються для навчальних закладів у відповідних бюджетах.

При наданні особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, академічної відпустки за медичним висновком за ними зберігається на весь період академічної відпустки повне державне забезпечення та виплачується стипендія. Навчальний заклад сприяє організації їх лікування. Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі двох прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабміном. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум».

Частиною 2 статті 9 цього Закону встановлено, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Згідно ст. 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування затверджується Кабінетом міністрів України.

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується п.п. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2008 року № 146 «Деякі питання надання одноразової грошової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування» були внесені зміни до п.п. 4, 5 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо збільшення виплати одноразової грошової допомоги з двох до шести прожиткових мінімумів дітям-сиротам і дітям, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, та дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебували під опікою (піклуванням), при їх працевлаштуванні.

Відповідно ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1210,0 грн.

Виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі ОСОБА_2, при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7260,0 грн.

З матеріалів справи встановлено, що Андріївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом Новосанжарського району Полтавської обласної ради виплачено ОСОБА_2 при випуску одноразову допомогу в сумі 474 грн. (а.с. 8)

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 комунальний заклад Полтавської обласної ради Андріївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Новосанжарського району мала керуватись вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а не пп.1 п. 13 постанови Кабінету міністрів України № 226 від 05.04.1994 року Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки положення цієї Постанови суперечать вимогам вказаного Закону.

Тому колегія суддів вважає доведеним той факт, що Андріївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом не донараховано вихідну допомогу дитині, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2, як випускниці вказаного навчального закладу, чим порушено її право.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Андріївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом Новосанжарського району Полтавської обласної ради виплачено ОСОБА_2 при випуску одноразову допомогу в сумі 474,00 грн. (а.с. 8)

Враховуючи, що Андріївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом Новосанжарського району Полтавської обласної ради виплачено ОСОБА_2 при випуску одноразову допомогу в сумі 474,00 грн., загальний розмір грошових коштів, що підлягають виплаті на користь ОСОБА_2 складає 6786,00 грн. (7260,00 грн. 474,00 грн.).

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи щодо розміру одноразової грошової допомоги підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову в цій частині вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернау Новосанжарського району Полтавської обласної ради задовольнити частково.

Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.04.2015р. по справі № 542/61/15-а скасувати в частині задоволення позову прокурора Новосанжарського району в інтересах ОСОБА_2 про зобов'язання Андріївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської обласної ради нарахувати та сплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 7260,00 грн. та прийняти нову постанову, якою позов щодо цієї частини позовних вимог задовольнити частково.

Зобов'язати Андріївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат Новосанжарського району Полтавської обласної ради нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6786,00 (шість тисяч сімсот вісімдесят шість) грн.

В іншій частині постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.04.2015р. по справі № 542/61/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 07.07.2015 р.