Справа № 805/2007/15-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 р. Справа № 805/2007/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Слов`янського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.

ВСТАНОВИВ:

Словянський міський центр зайнятості (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 227,01 грн.

Позов мотивовано неповідомленням відповідачем про те що він був зареєстрований фізичною особою підприємцем під час перебування на обліку у якості безробітного, що є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення у розмірі 227,01 грн. за період з 02.01.2006р. по 09.02.2006р.

Представник позивача у судове засідання від 22.06.2015р. не зявився, надіславши заяву через канцелярію суду про слухання справи без їх участі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідач у судове засідання від 22.06.2015р. не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.4 та ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою від 15.12.2005р., якою просив зареєструвати його як безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації.

У вказаній заяві відповідач зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує; не є субєктом підприємницької діяльності; не отримує відповідно до законодавства допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом, інвалідом І групи, особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду; не є членом селянського господарства; не є фермером або членом фермерського господарства; не навчається на денній (очній) формі навчання.

Згідно витягу із наказів про прийняті рішення по ОСОБА_1 ПК№20800001, відповідачу з 15.12.2005р. надано статус безробітного та з 15.12.2005р. призначено допомогу по безробіттю, 10.04.2006р. припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з невідвідуванням безробітним Державної служби зайнятості без поважних причин 30 календарних днів.

В акті позивача №4 від 23.01.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 з 04.12.2003р. зареєстрований у виконавчому комітеті Слов`янської міської ради як фізична особа-підприємець. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності здійснена лише 31.12.2014 р.

Вказаний акт підписано провідним інспектором з розслідування страхових випадків відділу розслідування страхових випадків.

Відповідно до довідки позивача, за період з 02.01.2006р. по 01.02.2016р. відповідачу нараховано 227,01 грн.

Таким чином, під час подання до позивача заяви про надання статусу безробітного та перебування на обліку у якості безробітного відповідач був зареєстрований у виконавчому комітеті Слов`янської міської ради як фізична особа підприємець.

Наказом Слов`янського міського центру зайнятості від 23.01.2015р. № 4, у звязку з підтвердженням факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного, прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг за період з 02.01.2006р. по 09.02.2006р. в сумі 227,01 грн.

26 січня 2015 року позивач надіслав до відповідача претензію про повернення отриманої допомоги по безробіттю у сумі 227,01 грн., але вказане поштове відправлення повернуто УКРПОШТОЮ.

Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Таким чином, на момент звернення до позивача та отримання допомоги по безробіттю відповідач відносився до зайнятого населення у звязку з тим що був зареєстрований фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2000р. № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

За приписами до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно частини 3 ст.36 зазначеного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю за період з 02.01.2006р. по 01.02.2006р. підлягає стягненню на підставі ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» через порушення відповідачем ч.2 ст.36 цього Закону.

Частиною першою ст.34 зазначеного Закону передбачено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Відповідно до ч.4 ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Статтею 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю підлягає примусовому стягненню на користь позивача.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та вбачає наявність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Слов`янського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, вул. Тамбовська, буд. 2а м. Слов`янськ, Донецької області, 84107), 227 (двісті двадцять сім) гривень 01 (одна) копійка суми виплаченого матеріального забезпечення на користь Слов`янського міського центру зайнятості (р/р 4278 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО банка 834016, )

Постанова прийнята у порядку письмового провадження та складена у повному обсязі 22 червня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Крилова М.М.