Справа № 2а-3943/10/1770
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 липня 2015 року Справа № 2а-3943/10/1770 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Нор У.М., за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд"
доДубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.10.2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 18.03.2010 року, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 7816,92 грн., в тому числі 2030,37 грн., - за основним платежем та 5786,55 грн. - за штрафними санкціями.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 22.03.2010 року, згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" застосовано суму штрафних санкцій у розмірір 11505,42 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 22.03.2010 року, в частині визначенння Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 286015,75 грн., в тому числі 190677,17 грн., - за основним платежем та 95338,58 грн. - за штрафними санкціями.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 22.03.2010 року, в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 228812,59 грн., в тому числі 152541,73 грн., - за основним платежем та 76270,86 грн. - за штрафними санкціям В решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.10.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.10.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012 року скасовано в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 22.03.2010 року №/0 та №/0, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 рок справу призначено до розгляду на 20.05.2015 року на 09:00 год. Повістку про виклик до суду надіслано на поштову адресу позивача, самостійно вказану ним у позовній заяві.

Представник позивача 20.05.2015 року та повторно 28.05.2015 року, 30.06.2015 року та 08.07.2015 року не прибув у судове засідання без повідомлення ним про причини неприбуття. Про час та місце розгляду справи судом позивач повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Від позивача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання 08.07.2015 року не прибув.

Статтею 128 КАС України визначено правове регулювання наслідків неявки в судове засідання сторін, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у справі, у разі їх неприбуття з об'єктивних причин. З метою дисциплінування осіб, які беруть участь у справі, стаття встановлює негативні наслідки в разі їх неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Таким чином, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Тобто, крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу зазначених процесуальних норм вбачається, що право на розгляд справи судом протягом розумного строку після відкриття провадження у справі, належить як позивачу, так і відповідачу.

Суд доходить до висновку, що не з'являючись у судові засідання, позивач недобросовісно користується належними йому процесуальними правами та порушує права інших учасників процесу, ухиляється від виконання своїх обов'язків та навмисно затягує розгляд справи.

Крім того, при вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13.10.2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства", (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду (рішення від 12.07.2001 року у справі "ОСОБА_1 Ганс-Адам II проти Німеччині" (п. 45).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" (п. 109).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2011 по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Судом було вжито достатніх заходів з метою сприяння позивачеві у ефективній реалізації ним права на справедливий суд, в тому числі шляхом забезпечення доступу до правосуддя. З огляду на системний характер неприбуття позивача до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує та не зменшує доступ до правосуддя.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд також бере до уваги, що згідно ч.3 ст.155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, має право повторно звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на викладене та враховуючи, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення з адміністративним позовом для захисту своїх прав та свобод, суд доходить до висновку, що адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Як передбачено пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI, сплачена сума судового збору позивачеві не повертається.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 155, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнеградбуд" до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 22.03.2010 року №/0 та №/0 - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Нор У.М.