Справа № 813/890/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року 10 год. 32 хв. Справа № 813/890/14

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участі секретаря судового засідання Козак О.О.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Орфей" до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

31 січня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Орфей" (Позивач) звернулося до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС (Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України від 22 серпня 2013 року №209000003/2013/800012/2 "Про коригування митної вартості товарів" та від 01 листопада 2013 року № 9/40-5918 "Про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів"

Ухвалою суду від 03 лютого провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду, в судовому засіданні 30 червня 2015 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ОСОБА_1 митниці Міндоходів (запис №8029345 від 16.04.2015 року), наданої виписки з ЄДРЮО та ФОП про проведення державної реєстрації ОСОБА_1 митниці ДФС від 01.10.2014 року, судом здійснено заміну первинного відповідача ОСОБА_1 митниці Міндоходів на ОСОБА_1 митницю ДФС.

Також ухвалам суду зупинялось ( 17.04.2014 року) та поновлювалось ( 18.06.2015 року) провадження у справі до набрання законної сили постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду у справі № 813/6381/13-а. Зазначене рішення має преюдиційне значення для вирішення спору, так як в ньому судом оцінювались аналогічні рішення митного органу стосовно визначення митної вартості аналогічних товарів від того ж постачальника позивачу, поставлених за таким ж цінами у той самий спосіб.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним було подано до ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України митну декларацію 209040000/2013/005156 від 19 серпня 2013 року з метою здійснення митного оформлення товарів від компанії «St-Majewski Spolka Akcyjna SKA» згідно інвойсу (S)FSE-15/2013/DEX від 13 серпня 2013 року. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України до митної декларації Позивачем було та долучені всі необхідні документи.

Не зважаючи на те, що надані митному органу документи відповідали вимогам ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, ОСОБА_1 митницею було надіслано Позивачу електронне повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації, каталогу, прейскуранту виробника товару (прайс-листа), висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимоги Відповідача Позивачем було надано наступні документи:

-Експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №0052 від 21 серпня 2013 року;

-Платіжне доручення №206 від 21 серпня 2013 року, щодо оплати за транспортні послуги;

-ОСОБА_3 компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 20 серпня 2013 року;

-Цінова пропозиція компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 12 липня 2013 року;

-Каталог продукції компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA.

Не зважаючи на те, що вказані документи повною мірою підтверджували заявлену митну вартість товарів, Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000003/2013/800012/2 від 22 серпня 2013 року. Також за результатами розгляду додаткових документів Відповідач прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості (лист-рішення від 01 листопада 2013 року №9/40-5918).

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості №209000003/2013/800012/2 від 22 серпня 2013 року та рішення про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №9/40-5918 від 01 листопада 2013 року необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 18 травня 1973 року та положенням ст.ст. 49, 50, 53, 54, 57, 58, 246, 248, 257, 318 Митного кодексу України, а відтак такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач щодо позову заперечив. В обґрунтування правомірності прийнятих рішень Відповідач посилається на те, що декларантом (Позивачем) не було надано до митного оформлення усіх обовязкових документів згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України. Також, Відповідач як на підставу для надання декларанту вимоги про подання додаткових документів та подальшого прийняття рішення про коригування митної вартості від 22 серпня 2013 року вказує на недоліки платіжного доручення в іноземній валюті №1 від 21 жовтня 2013 року. А саме на те, що воно містить посилання лише на контракт, а не на номер рахунку, що давало б можливість ідентифікувати його з оцінюваним товаром, а також відсутність нарахування штрафних санкцій згідно умов договору. Вважає, що внаслідок заокруглення ціни у менший бік, було здійснено продаж товару Позивачу за ціною, що не забезпечує виробникові прибутку.

Щодо визначення позивачу митної вартості товарів на підставі митної декларації №100270000/2013/168773 від 03 липня 2013 року, то з наданого представником Відповідача витягу вбачається, що митну вартість товарів, які імпортував позивач визначено на рівні митної вартості товарів торгової марки Yalong виробника Yiwu Yalong Import and Export Co., LTD, імпортованих з Китаю. Також в обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості та застосування резервного методу визначення митної вартості відповідач покликається на те, що на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції за час, максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

19 серпня 2013 року Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Орфей" було подано до ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України митну декларацію №209040000/2013/005156 від 19 серпня 2013 року з метою здійснення митного оформлення товарів від компанії «St-Majewski Spolka Akcyjna SKA» згідно інвойсу (S)FSE-15/2013/DEX від 13 серпня 2013 року.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України до митної декларації Позивачем було долучено наступні документи:

-Контракт, укладений із компанією «St-Majewski Spolka Akcyjna SKA» №015/13 від 12 липня 2013 року;

-Інвойс (S)FSE-15/2013/DEX від 13 серпня 2013 року;

-Договір про надання транспортно-експедиційних послуг при перевезенні вантажів автомобільним транспортом №01-12/08/13 від 12 серпня 2013 року;

-Договір-заявку №01-09/08/13 від 12 серпня 2013 року;

-Рахунок-фактуру №27 выд 16 серпня 2013 року;

-Сертифікат відповідності;

-Міжнародну автомобільну накладну (CMR);

-Митна декларація країни відправлення.

Не зважаючи на те, що надані митному органу документи відповідали вимогам ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, ОСОБА_1 митницею було надіслано Позивачу електронне повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації, каталогу, прейскуранту виробника товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.

При цьому, у повідомленні-вимозі митного органу не було зазначено Позивачу підстав для надання додаткових документів, як і не було вказано про наявність розбіжностей чи неточностей у документах, що потребують пояснень.

На виконання вимоги Відповідача Позивачем було надано наступні документи:

-Експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №0052 від 21 серпня 2013 року;

-Платіжне доручення №206 від 21 серпня 2013 року, щодо оплати за транспортні послуги;

-ОСОБА_3 компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 20 серпня 2013 року;

-Цінова пропозиція компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 12 липня 2013 року;

-Каталог продукції компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA.

В подальшому Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000003/2013/800012/2 від 22 серпня 2013 року. Рішенням скорегована митна вартість товарів, а саме зошитів шкільних для писання та малювання з кольоровими обкладинками з 34747,65 USD до 61193,37 USD. Рішення обґрунтоване тим, що декларантом не подано основних документів, відповідно до умов, зазначених у частині другій статті 53 Митного кодексу України. Також зазначено, що наданий висновок торгово-промислової палати містить посилання на калькуляції цін виробника, а такі не були надані митному органу. З огляду на це, калькуляції цін виробника були надані органу доходів і зборів разом із іншими додатковими документами, у порядку, передбаченому ст. 55 МК України.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивач скористався таким правом на випуск товарів у вільний обіг, і 23 жовтня 2013 року на адресу ОСОБА_1 митниці Міндоходів надав документи, на підтвердження заявленої митної вартості:

-ОСОБА_3 рахунку-фактури (інвойсу) № (S)FSE-15/2013/DEX від 13 серпня 2013 року;

-ОСОБА_3 розрахунків цін виробника (калькуляцій);

-ОСОБА_3 платіжного доручення в іноземній валюті від 21 жовтня 2013 року;

-ОСОБА_3 платіжного доручення №206 від 21 серпня 2013 року;

-ОСОБА_3 Додатку №1 від 02 жовтня 2013 року до Контракту № 015/13 від 12 липня 2013 р.

-ОСОБА_3 компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 20 серпня 2013 року;

-ОСОБА_3 цінової пропозиції компанії St-Majewski Spolka Akcyjna SKA від 12 липня 2013 року.

Проте, за результатами розгляду додаткових документів Відповідач дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості (листа-рішення від 01 листопада 2013 року №9/40-5918).

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості №209000003/2013/800012/2 від 22 серпня 2013 року та рішення про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №9/40-5918 від 01 листопада 2013 року необґрунтованими, такими, що не відповідають вимогам Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 18 травня 1973 року та положенням ст.ст. 49, 50, 53, 54, 57, 58, 246, 248, 257, 318 Митного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Правовідносини сторін регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 року (надалі МК України). Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За змістом статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно зі ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом надання за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Статтями 4 9, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч. 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

У ч. 3 статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стосовно правомірності прийнятих рішень відповідача та його посилання на те, що декларантом (Позивачем) не було надано до митного оформлення усіх обовязкових документів згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, то таке твердження відповідача не відповідає дійсності.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу). На виконання вказаного положення митному органу було подано разом із митною декларацією рахунок-фактуру (інвойс) № (S)FSE-15/2013/DEX від 13 серпня 2013 року. Вказане відображено у митній декларації від 13 серпня 2013 року (графа 44, код 3105, згідно Класифікатора документів «рахунок-фактура (інвойс)» та у самому рішенні про коригування митної вартості.)

Відповідач, як на підставу для надання декларанту вимоги про подання додаткових документів та подальшого прийняття рішення про коригування митної вартості від 22 серпня 2013 року покликається на недоліки платіжного доручення в іноземній валюті №1 від 21 жовтня 2013 року, а саме на те, що воно містить посилання лише на контракт, а не на номер рахунку, що давало б можливість ідентифікувати його з оцінюваним товаром, а також відсутність нарахування штрафних санкцій згідно умов договору. Проте, на момент прийняття рішення про коригування митної вартості від 22 серпня 2013 року платіжного доручення від 21 жовтня 2013 року не було у розпорядженні митниці. У звязку із умовами договору про відтермінування оплати, оплата за поставлений товар була здійснена лише 21 жовтня 2013 року, та вказане платіжне доручення було надано митниці 25 жовтня 2013 року разом з іншими додатковими документами.

Щодо посилання митного органу на те, що єдиним документом, який розглядався Вінницькою торгово-промисловою палатою та слугував підставою для винесення експертного висновку від 21 серпня 2013 року і який не був наданий заявником є лист-відповідь постачальника на запит ТПП, то таке твердження відповідача також не обґрунтоване.

Як вбачається з Висновку Вінницької торгово-промислової палати, для його проведення було надано Контракт з постачальником за №015/13 від 12 липня 2013 року, Інвойс від 13 серпня 2013 року, цінову пропозицію постачальника та калькуляції цін. Усі ці документи були у розпорядженні митного органу на момент прийняття оскаржуваного рішення. Відтак, твердження про те, що Висновок було складено виключно на підставі листа-відповіді постачальника на запит ТПП є безпідставним.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Тобто, норми чинного законодавства не містять вимоги про надання усіх документів, на підставі яких проводилось дослідження незалежною експертною організацією.

Щодо висновку про продаж товару виробником за ціною, що не забезпечує наявності прибутку, суд бере до уваги таке.

Згідно наданої калькуляції на 12-аркушевий зошит ціна фабрична складає 257,47 польських злотих. Проте, як вбачається з калькуляції собівартість товару становить 179,41 польських злотих. Окрім того, калькуляціями визначено середній курс долара до польських злотих на рівні 3,1 (станом на 02 липня 2013 року), у той час як офіційний курс на момент виставлення рахунку - 3 польських злотих за долар. Тобто, 0,26 злотих (ціна продажу у злотих) були еквівалентні 0,078 дол. Вартість за тисячу зошитів 260 злотих або 78 доларів, при визначеній у калькуляції 80 доларів. Таким чином, посилання відповідача на те, що внаслідок заокруглення ціни у менший бік, було здійснено продаж товару за ціною, що не забезпечує виробникові прибутку, є невірним.

Щодо визначення позивачу митної вартості товарів на підставі митної декларації №100270000/2013/168773 від 03 липня 2013 року.

З наданого представником відповідача витягу вбачається, що митну вартість товарів, які імпортував позивач визначено на рівні митної вартості товарів торгової марки Yalong виробника Yiwu Yalong Import and Export Co., LTD, імпортованих з Китаю.

При цьому, позивачем імпортувались 23 позиції шкільних зошитів. З них:

8 позицій на 12 аркушів,

4 позиції на 18 аркушів,

1 позиція - на 24 аркуші,

3 позиції на 36 аркушів,

4 позиції на 48 аркушів,

2 позиції на 60 аркушів,

1 позиція на 96 аркушів.

Водночас, згідно митної декларації від 03 липня 2013 року на підставі якої визначено митну вартість позивачу, імпортовано 9 позицій зошитів на 48 аркушів та 2 позиції на 96 аркушів. Тобто, зошити на 12, 18, 24, 36 аркушів не імпортувались.

Тобто, митний орган безпідставно прирівняв вартість зошиту на 12 аркушів до вартості зошиту на 96 аркушів.

Окрім того, позивачем здійснювався імпорт товарів на умовах поставки FCA, і страхування товару не здійснювалося, у той час як згідно митної декларації від 03 липня 2013 року товар імпортувався на умовах поставки CIF, що передбачає обовязкове здійснення страхування товару та оплату фрахту. Також очевидною є різниця у вартості перевезення товару з Польщі та з Китаю, що безпосередньо впливає на митну вартість товарів.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості та застосування резервного методу визначення митної вартості, відповідач покликається на те, що на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції за час, максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів. Проте, таке твердження не відповідає дійсності.

Так, в липні 2013 року позивачем імпортувались аналогічні товари від аналогічного постачальника за аналогічними цінами, про що також зазначено у витязі, наданому представником відповідача. А 04 липня 2013 року ОСОБА_1 митницею було також прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яким визначено вартість на рівні 3,6 дол. за одиницю. Тобто, за наявності в базі митниці інформації про аналогічні товари, від аналогічного постачальника, за ідентичними умовами поставки, відповідач визначив митну вартість на підставі інших товарів, імпортованих з Китаю.

Проте, на момент прийняття рішення про коригування митної вартості від 22 серпня 2013 року, відповідачу було відомо про оскарження позивачем рішення про коригування митної вартості від 04 липня 2013 року.

З приводу вказаного суд бере до уваги те що відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2014 року у справі № 813/6381/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Орфей" до ОСОБА_1 митниці Міндоходів, про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 митниці про коригування митної вартості товарів від 04 липня 2013 року № 209000003/2013/800009/2, визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №9/40-2314 від 26 липня 2013 року, вирішено визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці про коригування митної вартості товарів від 04 липня 2013р. № 209000003/2013/800009/2, та визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 митниці Міндоходів про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів № 9/40-2314 від 26 липня 2013 року.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України залишено без задоволення, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2014 року у справі № 813/6381/13-а без змін. Оскільки, в липні 2013 року позивачем імпортувались аналогічні товари від аналогічного постачальника за аналогічними цінами, вищевказане рішення має преюдиційне значення для справи № 813/890/14

Таким чином, суд бере до уваги, що митним органом при витребуванні додаткових документів не обґрунтовано які обставини вказані документи мають підтвердити, та які ще не підтверджено документами, первинно поданими декларантом, що позбавило декларанта можливості довести митному органу правильність визначення ним митної вартості товарів за ціною угоди, що імпортується. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності достатнього обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Також рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів та рішення про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів не містять підтвердження того, що ТзОВ Компанія Орфей було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

На думку митного органу, підставами для прийняття оскаржуваних рішень стали розбіжності у документах, наданих для митного оформлення товару. Проте, встановивши розбіжності в документах, митний орган був зобовязаний пояснити декларанту про те, які саме розбіжності були виявлені та в яких саме документах, оскільки без такої конкретизації не можливо вжити заходи їх щодо усунення. Суд бере до уваги те, що митний орган заявляв про розбіжності, але зміст цих розбіжностей позивачеві був не відомий, і в жодному з документів митного органу вони не були конкретизовані. Суд переконаний, що така поведінка митного органу не була спрямована на ефективну взаємодію з декларантом та не сприяла одержанню необхідної для вирішення питання інформації.

У Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12 викладено правову позицію, відповідно до якої за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої Інформації; а також витребування цим органом всього переліку документів, передбачених пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, касаційний суд дійшов правильного висновку про протиправність рішення цього органу щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 МК, та без обґрунтування неможливості їх застосування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень та їх скасування.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати слід стягнути на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості товарів від 22 серпня 2013 року №209000003/2013/800012/2.

3.Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці Міністерства доходів і зборів України про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №9/40-5918 від 01 листопада 2013 року.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Орфей" судові витрати в розмірі 182 гривні 70 копійок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.