Справа № 820/5652/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2015 р. № 820/5652/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді: Сагайдак В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_2, Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області про визнання протиправними дії та рішення, визнання наказів недійсними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_2, Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним рішення начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Харківській області ОСОБА_2 в призначені ОСОБА_1 співвиконавцем за вхідним документом №93 від 17.03.2015;

- визнати результати службового розслідування призначеного наказом начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Харківській області №13 від 21.04.2015 недійсними;

- визнати протиправними дії начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Харківській області ОСОБА_2 щодо видання розпорядження комісії з проведення службового розслідування призначеної наказом начальника Управління №13 від 21.04.2015 щодо складання нового акту;

- визнати протиправним та скасувати п.п. 1.1.10 Наказу начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Харківській області від 03.06.2015 року № 36-ос;

- зобовязати Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 премію за травень 2015 року в розмірі 135%.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що своєчасно виконав резолюцію начальника щодо підготовки документів, яку останній доручив в порушення вимог законодавства. Вважає призначене відносно нього службове розслідування та його висновки неправомірними, зменшення розміру премії незаконним.

В обґрунтування заперечень на позов представник відповідачів зазначив, що позивач як особа начальницького складу Держспецзвязку, обтяжений обовязком виконувати усні або письмові розпорядження або накази. Позивачем не було виконано вчасно резолюцію начальника з підготовки документів, тому за даним фактом призначено службове розслідування та зроблено правомірні висновки про вчинені ОСОБА_1 порушення. Також зазначив, що Наказом від 03.06.2015 року № 36-ос встановлено премії всім особам начальницького складу Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області в межах наявного фонду преміювання, з урахуванням особистого внеску в загальний результат служби. Даний наказ про преміювання не пов'язаний з висновками службового розслідування відносно позивача.

У судове засідання, призначене на 08.07.2015 року, сторони не прибули, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх присутності.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області (надалі Управління) на посаді головного спеціаліста юрисконсульта ( а.с.21).

На адресу Управління 17.03.2015 року надійшов лист від Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 05.03.2015 року за вих.№ 13/03-546, який був зареєстрований за вхідним № 93. В даному листі з метою вступу до корпоративної групи службового рухомого стільникового звязку було запропоновано організаціям Держспецзвязку надіслати до Департаменту забезпечення Держспецзвязку копії наступних документів: свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з ЄДРПОУ, положення про підрозділ, наказу про призначення керівника та копію його паспорта, банківських реквізитів підрозділу.

На виконання даного документу, резолюцією першого відповідача 17.03.2015 року на співробітників Управління було покладено наступні обовязки: ОСОБА_1 підготувати необхідні документи, ОСОБА_3 опрацювати та визначити відповідальну особу в підрозділі, ОСОБА_4 до врахування ( а.с.26).

ОСОБА_1 вважав, що даною резолюцією першим відповідачем було перевищено службові повноваження, що виразились в покладенні на нього, як головного спеціаліста юрисконсульта функцій, що не властиві юридичній службі. У даному розпорядженні позивач вбачав порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.11.2008 року № 1040, положень його посадової інструкції та приписів Положення про юридичний департамент Адміністрації Держспецзвязку. За таких обставин звернувся до начальника Управління за метою виправлення даних порушень усно, а згодом рапортом від 02.04.2015 року, оскільки вважав, що функції з виготовлення копій документів покладено на підрозділи діловодства, що обумовлено Інструкцією з організації діловодства в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, затвердженою наказом Адміністрації Держспецзвязку від 29.12.2012 року № 100.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.8 «Інструкції про порядок організації здійснення контролю за виконанням документів в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзвязку від 06.01.2007 р. № 1/дск, строк виконання документів, що надійшли, обчислюється від дати надходження та становить не більше 30 календарних днів. Отже, оскільки конкретний термін виконання в листі Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 93 не вказано, та начальником Управління ОСОБА_1 не визначено, діють загальні строки виконання.

Згадана резолюція датована 17.03.2015 року, даний документ повинен був виконаний не пізніше 17.04.2015 року.

Начальником сектору документального забезпечення відповідним рапортом, який складено 17.04.2015 року було висунуто ОСОБА_1 звинувачення у невиконанні вимог листа Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 93 у визначені терміни.

Заходи реагування на даний рапорт полягали у виданні 21.04.2015 року начальником Управління наказу за № 13, про призначення службового розслідування для зясування причин несвоєчасності виконання листа за вх. № 93.

Результати службового розслідування викладені в акті від 15.05.2015 року ( а.с.33-35). Проведеним розслідуванням було встановлено недбале ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх службових обовязків, що виразилось у недотриманні строків виконання документу. З приводу цього комісією, що проводила службове розслідування було запропоновано вжити ряд заходів з метою недопущення подібних ситуацій.

Позивач в ході проведення службового розслідування надав відповідні пояснення, в яких зазначив, що резолюція на документі містить трьох виконавців. Зазначив, що покладений на нього обсяг робіт був виконаний вчасно, хоча останні не є його функціональним обовязком. Але через відсутність на роботі через хворобу він не зміг передати виконані документи.

Крім того на даний акт позивачем були надані заперечення ( а.с.38).

За результатами розгляду заперечень, викладені обставини були оформлені актом від 20.05.2015 року ( а.с.31-32).

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1828 затверджено Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу ( надалі Положення).

Так п. 9 Положення визначено, що у Держспецзвязку встановлюються зокрема служба за контрактом осіб рядового і начальницького складу.

Особи рядового і начальницького складу користуються правами і виконують службові обов'язки відповідно до законодавства та цього Положення ( п.15 Положення).

Пунктом 16 Положення визначено, що одним з основних принципів діяльності Держспецзвязку є принцип єдиноначальності та централізації управління, який полягає в: наділенні начальника повним обсягом розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності за організацію службової діяльності очолюваного підрозділу; наданні начальникові права одноособово приймати рішення, віддавати накази чи розпорядження; забезпеченні виконання прийнятих рішень і відданих наказів, виходячи із всебічної оцінки умов і обставин та керуючись вимогами законодавства.

Водночас п.17 Положення визначено, що начальник має право віддавати підлеглому усні або письмові накази, які є обов'язковими для виконання, і зобов'язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов'язаний неухильно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до начальника з повагою.

Особи рядового і начальницького складу зобов'язані: зокрема добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені згідно із займаною посадою службові обов'язки; бути ініціативними і дисциплінованими, неухильно виконувати накази начальників ( п. 33 Положення).

Положенням про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1828, визначено спеціальний правовий статус позивача, як особи начальницького складу. Позивач, відповідно до п.42 Положення, має спеціальне звання старшого начальницького складу підполковник юстиції Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України. Отже, в силу приписів п.15-17 Положення перший відповідач має право віддавати накази, а позивач повинен неухильно їх виконувати. Даний факт також безпосередньо закріплений п.1 посадової інструкції Позивача ( а.с.23-25). Тобто, хоча й посадовою інструкцією визначено чітке коло обовязків позивача, такі можуть бути розширено усним чи письмовим наказом ( розпорядженням) першого відповідача. Останнім при прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 співвиконавцем за вхідним документом №93 від 17.03.2015 року, не було перевищено коло своїх повноважень відповідно до норм Положення.

Інструкцією про порядок проведення службового розслідування Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України (затверджена Наказом Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 28.04.2009 року № 90 та зареєстрована в Мінюсті 25 травня 2009 р. за N 456/16472) визначено підстави для проведення службового розслідування, права й обов'язки посадових осіб Держспецзвязку, установлено процедуру проведення службового розслідування.

Підстави для проведення службового розслідування, порядок його призначення та терміни проведення викладено у розділах 2-4 Інструкції.

Під час розгляду справи, судом не виявлено порушень процедури його проведення.

Щодо обставин, які встановлені службовим розслідуванням та висновком за результатами його проведення суд зазначає наступне.

На думку відповідача, ОСОБА_1 не передав документ № 93 іншому виконавцю за обставини перебування з 14.04.2015 року на лікарняному, через що було порушено строки виконання. При перебуванні на лікарняному позивач виїжджав до Російської Федерації в приватних справах 16.04.2015 року та 18.04.2015 року, про що повідомляв рапортами РСО Управління та був відповідно проінструктований з цього боку ( а.с.27-29). Отже, фізично позивач був присутнім в Управлінні та мав можливість передати документи іншому виконавцю.

При цьому п.4.6.9 Інструкції з організації діловодства в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, затвердженою наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 29.12.2012 року № 100 визначено, що співробітник, відповідальний за виконання документу, при вибутті, зокрема на лікарняний, зобовязаний доповісти про невиконання та передати документ своєму безпосередньому керівнику та за його письмовим рішенням передати документ через службу діловодства для виконання іншому виконавцю, зазначеному у відповідній резолюції керівника.

Позивач був обтяжений обовязком передати документ іншому виконавцю, а у разі його виконання виконану роботу. ОСОБА_1 цього зроблено не було.

Крім того, як вказав сам позивач у поясненнях під час службового розслідування, він оформив лікарняний з 14.04.2015 року, за факту виявлення 12.04.2015 року у його дитини симптомів захворювання вітряною оспою. Отже позивач усвідомлював, що деякий час буде відсутнім на роботі, та не потурбувався про передачу документу іншому виконавцю.

Позивач зазначив, що резолюцію керівника виконав вчасно, тобто 10.04.2015 року, про що проставив відповідну відмітку. Проте, оскільки ОСОБА_1 документи своєчасно іншому виконавцю передано не було, така відмітка про виконання не дає змогу встановити, чи насправді позивачем було виконано вчасно покладений на нього обовязок з виконання документу та обсяги виконання.

Пунктом 2.4 «Інструкції про порядок організації здійснення контролю за виконанням документів в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзвязку від 06.01.2007 р. № 1/дск визначено, що відповідальність за виконання документа несуть зазначені у резолюції керівника безпосередні виконавці, а у разі, коли виконання документа доручено кільком виконавцям, основним виконавцем є виконавець, зазначений у резолюції першим. Суд зазначає, що в даному випадку позивач є основним виконавцем.

Отже, позивачем при виконанні резолюції було порушено вимоги «Інструкції з організації діловодства в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, затвердженою наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 29.12.2012 року № 100, в частині не передачі документів іншому виконавцю при виходу ОСОБА_1 на лікарняний.

Дане порушення, в свою чергу, призвело до порушення ним Інструкції про порядок організації здійснення контролю за виконанням документів в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзвязку від 06.01.2007 р. № 1/дск в частині строків виконання документа.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на порушення Управлінням вимог Інструкції про порядок проведення службового розслідування Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України ( затверджена Наказом Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 28.04.2009 року № 90 та зареєстрована в Мінюсті 25 травня 2009 р. за N 456/16472) в частині винесення нового акту від 20.05.2015 року за результатами розгляду заперечень позивача на первинний акт ( а.с. 38, 31-32).

Так дійсно вимоги даної Інструкції не містять в собі приписів щодо повторного винесення акту за наслідками проведеного службового розслідування. Проте п.8.2 розділу 8 Інструкції визначено можливість доопрацювання результатів службового розслідування за існування обєктивних обставин. Такою обставиною була наявність заперечень на первинний акт від 15.05.2015 року. Отже, складення акту від 20.05.2015 року було результатом вказаного доопрацювання, а вимогами Інструкції взагалі не передбачено визначення форми документу щодо таких дій. Було складено новий акт, що за загальним правилом не суперечить розділу 7 Інструкції.

Також слід зазначити, що самі по собі результати службового розслідування не потягли за собою настання будь-яких негативних наслідків для ОСОБА_1 Доказів зворотного позивачем не надано, а судом при розгляді справи не виявлено.

Щодо посилань позивача на неправомірність Наказу начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Харківській області від 03.06.2015 року № 36-ос в частині преміювання ОСОБА_1 в меншому розмірі, ніж передбачено наказом Голови Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 05.01.2015 року №1, суд зазначає наступне.

Оспорюваним наказом встановлено премії всім особам начальницького складу Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області в межах наявного фонду преміювання, з урахуванням особистого внеску в загальний результат служби, відповідно до вимог Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзвязку від 13.09.2007 р. № 174.

П.15.1.-15.2 розділу ІІІ даної Інструкції визначено, що преміювання осіб рядового і начальницького складу Держспецзвязку (крім курсантів) здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах річного фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Доцільність преміювання кожної особи рядового чи начальницького складу Держспецзвязку визначають керівники структурних підрозділів Адміністрації та підпорядкованих органів відповідно до затверджених показників без обмеження розміру індивідуальних премій у межах фонду преміювання.

Спірний наказ містить в собі визначений розмір преміювання за загальними підсумками роботи позивача за місяць, які не обмежені саме виконанням документа № 93. Думка позивача про зменшення розміру премії через визнання його винним у невиконанні резолюції керівника є субєктивною. Отже наказ № 36-ос ніяким чином не пов'язаний з висновками службового розслідування відносно позивача. Доказів зворотнього судом не встановлено.

Отже, позивачем було вчинено порушення вимог Інструкції з організації діловодства в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, затвердженою наказом Адміністрації Держспецзвязку від 29.12.2012 року № 100 та «Інструкції про порядок організації здійснення контролю за виконанням документів в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзвязку від 06.01.2007 р. № 1/дск, на що було правомірно здійснено реагування керівництвом, та доведено законність таких дій та висновків.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 122, ст. 128, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_2, Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Харківській області про визнання протиправними дії та рішення, визнання наказів недійсними, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сагайдак В.В.