Справа № 640/10626/15-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Якуша Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідачів з вимогами про визнання дій інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції ОСОБА_3 неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року, якою було притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначав, що 29.05.2015 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.4 «в» ПДДР України, проте він не згоден з прийнятим рішенням, оскільки він не порушив правил дорожнього руху. Крім того, зазначав, що всупереч чинного законодавства інспектор ДАІ не навів доказів його провини, самостійно склав постанову про адміністративне правопорушення, не розяснив йому прав, не надав можливість скористатись юридичною допомогою та визнав його винуватим у вчиненні правопорушення без зясування всіх обставин.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв не надав.

Відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_4 України в Харківській області, інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

З урахуванням положень ч.1 ст. 171-2 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про місце і час судового засідання.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд виходить з того, що при накладенні адміністративного стягнення не були допущені порушення діючого законодавства, що регулює порядок накладення адміністративного стягнення, а тому підстав для визнання неправомірними дії інспектора ДАІ та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у суду не має, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про дорожній рух" - забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на Державну автомобільну інспекцію, яка входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами КУпАП, Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, № 3353-XII, Правилами дорожнього руху від 10.10.2001, № 1306 та іншими спеціальними нормативно правовими актами, що регулюють суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судовим розглядом встановлено, що 29.05.2015 року інспектором РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщиком міліції ОСОБА_3 на підставі протоколу серії АП1 № 872480 (а.с.10), винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. за те, що він цього дня приблизно о 10 год. 05 хв. у м. Харкові, керуючи транспортним засобом ОСОБА_5 С МАХ, державний номер АН9560СНВ по проспекту Гагаріна на перехресті з проспектом Вернацького, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» повернув праворуч (а.с.10), чим порушив вимоги п. 8.4 «в» правил дорожнього руху України , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України вбачається, що дорожні знаки поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Тобто, вони показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Виходячи з даних вимог закону, доводи позивача про відсутність доказів у скоєнні ним даного правопорушення безпідставні.

Навпаки, суд приходить до висновку, що позивач при керуванні автомобілем мав можливість встановити, який чином було організовано рух на проїзній частині та дотриматись вимог дорожніх знаків.

Посилання позивача щодо того, що йому не було розяснено прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є також безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявним в протоколі серії АП1 № 872480 підписом ОСОБА_1

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що інспектор РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщик міліції ОСОБА_3 не мав відповідних повноважень на складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до п. 3 ст. 222 КУпАП повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені частиною першою ст. 122 КУпАП, надано працівникам Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ, які мають спеціальні звання. ІДПС РДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області старший прапорщик міліції ОСОБА_3, який склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і прийняв оскаржену постанову по справі про адміністративне правопорушення, є працівником Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, має спеціальні знання, а отже мав право складати протокол та виносити постанову по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, згідно п. 4.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої Наказом МВС від 26.02.2009 № 77, яка є спеціальним підзаконним нормативно правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення в силі ст..257 КУпАП у двох екземплярах, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

За адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків, розглядають від імені органів Державтоінспекції МВС справи про адміністративні правопорушення, самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення (п. .2.3. Інструкції).

На підставі наданих сторонами доказів слід дійти висновку, що оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції, з дотриманням вимог КУпАП щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, і тому ця постанова є цілком законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування - відсутні.

Що ж до самого адміністративного правопорушення, то судом встановлено наступне. Позивач притягнутий до відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУАП, що передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2015 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Надані в судовому засіданні доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту здійснення зазначеного правопорушення, спростовуються самими матеріалами справи.

Також, у протоколі немає заявлених позивачем будь-яких клопотань щодо необхідності збирання доказів чи зясування інших обставин у справі, які б потребували відкладення розгляду справи, що дозволило відповідачеві проводити розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з правилами ст.276 КУпАП та Інструкції.

Отже, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються жодними доказами, а навпаки спростовуються наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена на підставі об'єктивних даних та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 254-256, 276-282КУпАП, ст.ст.70, 71, 159-163, 167, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити.

Постанова набуває законної чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Якуша