Справа № 2-а-13609/08
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2013-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м.Вінниця

07 червня 2013 р. Справа № 2-а-13609/08

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

суддів: Альчука Максима Петровича

ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Тетяни Юріївни

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

третіх осіб: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, треті особи Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області, начальник Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області ОСОБА_5

про: визнання протиправним і скасування наказу про припинення державної служби, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і витрат на послуги адвоката

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, треті особи Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області, начальник Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області ОСОБА_5 про визнання протиправним і скасування наказу про припинення державної служби, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і витрат на послуги адвоката.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2013 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року було скасовано, позовні вимоги було задоволено частково, зокрема було визнано протиправним та скасовано наказ Міністра охорони навколишнього природного середовища України від 29 жовтня 2008 року № 765-о, поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області з 29 жовтня 2008 року, стягнуто з Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2008 року по день поновлення на посаді за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів та сум виплачених при її звільненні.

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України звернулось до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Заява мотивована тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 р. № 159 постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України. Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що територіальні органи, які ліквідуються продовжують виконання своїх повноважень до 17.05.2013 р.

Крім того зазначають, що відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 р. № 1085/2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Міністерство охорони навколишнього природного середовища України реорганізовано, в результаті чого створено Міністерство екології та природних ресурсів, Державна екологічна інспекція України. Державна служба геології та надр.

Також посилаються на п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9 згідно якого у випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП). Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації.

У зв'язку з зазначеними обставинами та тим, що Державне управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області ліквідовано згідно Постанови КМУ від 13.03.2013 р. № 159, просять змінити спосіб та порядок виконання судового рішення, а саме визнати ОСОБА_2 звільненою з посади начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області з 29.10.2008 р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримала та просила її задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували з підстав, викладених в письмових запереченнях на заяву.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Причини неявки не відомі.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, які стосуються розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил даної статті є виняткові обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення у адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Отже зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2013 року було визнано протиправним та скасовано наказ Міністра охорони навколишнього природного середовища України від 29 жовтня 2008 року № 765-о, поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області з 29 жовтня 2008 року, стягнуто з Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2008 року по день поновлення на посаді за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів та сум виплачених при її звільненні.

В постанові було зазначено про її негайне виконання в частині поновлення позивача на посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із вимогами встановленими ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За приписами ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому не виконання судового рішення не є винятковою обставиною у розумінні статті 263 КАС України, та може лише вказувати на неналежне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення.

Представником відповідача не було надано жодних доказів того, що наявні обставини які ускладнюють виконання.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Серія АВ № 522882 та Серія АВ 354020) ні Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, ні Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області як юридичні особі не припинені. Інших доказів їх припинення суду надано не було.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

У випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП. Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації.

Колегія судів вважає необґрунтованими посилання відповідача на п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9, оскільки зазначена норма може бути застосована при розгляді справ про поновлення на роботі, а не при розгляді заяв про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Судом касаційної інстанції при ухваленні рішення визначено спосіб поновлення порушених прав позивача, шляхом поновлення на посаді начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області з 29 жовтня 2008 року, а законодавцем встановлено спосіб і порядок дій відповідача при виконанні зазначеного судового рішення, за існуючих фактичних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для додаткового встановлення порядку і способу виконання судового рішення шляхом визнання ОСОБА_2 звільненою з посади начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища України у Вінницькій області з 29.10.2008 р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки таке встановлення буде мати наслідком фактичну зміну резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2013 року.

Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про встановлення способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про зміну способу і порядку виконання постанови у справі № 2-а-13609/08 - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Вергелес Андрій Валерійович

Судді Альчук Максим Петрович

ОСОБА_6