Справа № 0670/11700/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Київ К/9991/81611/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2012

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.12

у справі № 0670/11700/11 Житомирського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Інформграніт»

до Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби (ДПІ)

про визнання дій неправомірними, скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2012, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.12, позов задоволено частково: визнано неправомірними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.11.2011 № та № .

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу грошового зобов`язання із податку на додану вартість, зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за червень, липень, серпень 2011 року та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 27.10.2011 № 5187/23-2/04957733, про порушення ТОВ «Інформграніт» норм пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.2 статті 201, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (ПК), а саме: завищено податковий кредит на суму 3251,17 грн. у податковому обліку за травень 2011 року за податковою накладною, виписаною ЗАТ «Житомирський м'ясокомбінат» на відшкодування витрат з постачання електроенергії, спожитої для забезпечення функціонування котельні, розташованої по вул. Баранова, 45, в м. Житомирі, оскільки електроенергія не використана в господарській діяльності товариства; завищено податковий кредит у податковому обліку за травень 2011 року на 1666,00 грн., 279,04 грн., 1255,00 грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Бальзат», ТОВ «Градієнт», ВАТ «Лезниківський кар'єр» відповідно з огляду на не підтвердження документами отримання товарів та їх транспортування; завищено податковий кредит у податковому обліку за червень 2011 року на 1000,00 грн., 18351,45 грн., 3986,49 грн., 3493,00 грн. за податковими накладними ТОВ «Віка», ТОВ «Градієнт», ВАТ Лезниківський кар'єр», ТОВ «Бальзат» відповідно (не підтверджено документами отримання і транспортування товарів, в податкових накладних не вказано цивільно-правовий договір як підстава поставки); завищено податковий кредит у податковому обліку за липень 2011 року на 861,00 грн. (за податковими накладними ПАТ «Соколівський кар'єр»), 2987,53 грн. (за податковими накладними ДП «Дніпронерудпром»), на 1666,67 грн., 500,00 грн., 1666,66 грн. (за податковими накладними ВАТ «Лезниківський кар'єр») (не підтверджено документами отримання і транспортування товарів, в податкових накладних не вказано цивільно-правовий договір як підстава поставки); завищено податковий кредит у податковому обліку за серпень 2011 року на 9241,01 грн., 2330,03 грн., 1658,70 грн., 2824,40 грн. за податковими накладними ТОВ «Градієнт», ТОВ «Ноксен», ТОВ «Лавіком», ВАТ «ВО Житомирнерудтпром» відповідно (не підтверджено документами отримання і транспортування товарів).

За результатами перевірки ДПІ стосовно ТОВ «Інформграніт» прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.11.2011: № - про донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 42926,00 грн. (у т.ч. 38639,00 грн. - основний платіж та 4287,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 19326,00 грн. та застосування штрафних (санкцій) у розмірі 3606,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що між позивачем та ТОВ «Градієнт», ТОВ «Ноксен», ТОВ «Лавіком», ВАТ «ВО Житомирнерудпром», ВАТ «Лезниківський кар'єр», ДП «Дніпронерудпром», ПАТ «Соколовський кар'єр» було укладено ряд договорів (у письмовій та усній формі).

За визначенням підпункту 14.1.181 пункту 14.1 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Абзацами першим та другим пункту 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 цієї статті).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Відповідно до даної статті, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Посилання ДПІ на те, що позивачем у травні-серпні 2011 року до складу податкового кредиту включені суми ПДВ, сплачені ТОВ «Базальт», ТОВ «Градієнт», ВАТ «Лезниківський кар'єр», ДП «Дніпронерудпром», ТОВ «Віка», ТОВ «Ноксен», ТОВ «Лавіком», ВАТ «ВО Житомирнерудпром» в ціні за товари, по яких не встановлено факту транспортування та його отримання позивачем, не знайшли підтвердження в судовому процесі.

Факт отримання позивачем товарів від зазначених постачальників підтверджується наявними в матеріалах справи документами: випискою з журналу реєстрації довіреностей за травень-серпень 2011 року, видатковими накладними, подорожніми листами, податковими накладними, платіжними документами.

Крім того, у судовому процесі встановлено, що позивач здійснює закупівлю у ЗАТ «Житомирський м'ясокомбінат» електроенергії для використання її у своїй господарській діяльності. У договорі оренди котельні за адресою вул. Баранова, 45, м. Житомир не обумовлено питання про розподіл витрат між орендарем та орендодавцем щодо оплати електроенергії, а тому позивач самостійно несе витрати на електроенергію.

Враховуючи встановлений факт витрат позивача на придбання електроенергії, використаної для забезпечення функціонування котельні, висновок суду про право позивач на податковий кредит в розмірі податку в ціні електроенергії відповідає обставинам у справі та правильному застосуванню норм матеріального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність ДПІ правомірності податкових повідомлень-рішень від 11.11.2011 № та № , тоді як саме на ДПІ як на суб'єкт владних повноважень покладено цей процесуальний обов'язок в силу норми частини 2 ст. 71 КАС України.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев