Справа № 818/979/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р.Справа № 818/979/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2015р. по справі № 818/979/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Аккад"

до Сумської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Аккад" , (далі ТОВ "ВКП"Аккад"), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду, з адміністративним позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби України (далі-відповідач, Сумська митниця), в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Сумської митниці від 19.02.2015 року № 801530000/2015/000007/1; визнати незаконною та скасувати картку відмови Сумської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.02.2015 року № 805130000/2015/00006.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.02.2015 року №801530000/2015/000007/1, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2015/00006 від 19.02.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного зясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.06.2014 року між ТОВ "ВКП "Аккад" (покупець) та компанією ZHEJIANG SHENGNE TRADING CO.LTD, Ханчжоу, Китай (продавець) укладено контракт від 02.06.2014 року SHBC15EX (а.с.17-21). Предметом вказаного контракту є товар, в тому числі прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований. Загальна сума контракту складає 5000000,00 доларів США.

На виконання умов контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, для митного оформлення якого позивачем було подано до Сумської митниці митну декларацію від від 16.02.2015 року № 805130000/2015/001487 (а.с.10).

До митного оформлення задекларовано товар - прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований вагою 50160 кг загальною вартістю 34961,52 доларів США.

До вказаної митної декларації позивачем було додано: контракт від 02.06.2014 року SHBC15EX; рахунок-фактуру (інфойс) від 13.11.2014 року № 2014SH12D; рахунок-проформу від 13.11.2014 року № 2014SH12D; платіжні доручення від 19.11.2014 року № 36 та від 29.12.2014 року № 53; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.01.2015 року № UAIM0261998; коносамент від 24.12.2014 року № TSCM051790A; договір перевезення від 04.12.2014 року № 869; сертифікат про походження товару загальної форми від 23.12.2014 року № 14С3301А2431/00091R; копію митної декларації країни відправлення від 19.12.2014 року № 21184933; накладну УМВС від 07.02.2015 року № 41823170; пакувальний лист від 13.11.2014 року; декларацію митної вартості від 16.02.2015 року № 805130000/2015/001487; специфікацію виробника товару від 13.11.2014 року.

В ході митного оформлення товару посадовою особою Сумської митниці письмово витребувані документи для визначення митної вартості товару згідно ст.53 Митного кодексу України.

На виконання вимог митного органу, позивачем додатково було подано висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 18.02.2015 року № 9/32 ДП "Держзовнішінформ" та від 19.02.2015 року № 1006 підготовлений МПП "Укрвостокпатеко", інформацію біржових організацій про вартість сировини від 17.02.2015 року та прайс-лист виробника товару від 10.11.2014 року.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення товару документів, посадовою особою митного поста "Суми-центральний" прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2015 року № 801530000/2015/000007/1, згідно якого використано другорядний метод визначення митної вартості - цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Міндоходів України, митна декларація від 09.12.2014 року № 805130000/2014/015365.

Крім того, митним органом було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 19.02.2015 року № 805130000/2015/00006.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів з огляду на наявність всіх необхідних документів для її визначення за ціною договору, наявності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутності доказів неможливості застосування вказаного методу оцінки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 5, 6 ст. 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Наказом Міністерства Фінансів України 24.05.2012 р. №598 затверджено Форму рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Так, відповідно до Правил заповнення рішення, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: 1)неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); 2) невірно проведений розрахунок митної вартості; 3) невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як свідчать письмові докази, декларантом до митного органу були надані наступні документи: контракт від 02.06.2014 року SHBC15EX; рахунок-фактуру (інфойс) від 13.11.2014 року № 2014SH12D; рахунок-проформу від 13.11.2014 року № 2014SH12D; платіжні доручення від 19.11.2014 року № 36 та від 29.12.2014 року № 53; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.01.2015 року № UAIM0261998; коносамент від 24.12.2014 року № TSCM051790A; договір перевезення від 04.12.2014 року № 869; сертифікат про походження товару загальної форми від 23.12.2014 року № 14С3301А2431/00091R; копію митної декларації країни відправлення від 19.12.2014 року № 21184933; накладну УМВС від 07.02.2015 року № 41823170; пакувальний лист від 13.11.2014 року; декларацію митної вартості від 16.02.2015 року № 805130000/2015/001487; специфікацію виробника товару від 13.11.2014 року.

Посилання відповідача на те, що згідно проформи-інвойсу, попередня оплата становить 90 % вартості товару до його відвантаження, а відповідно до платіжних доручень від 18.11.2014 року № 36 та від 29.12.2014 року № 53 попередня оплата товару до відвантаження складає 34961,52 доларів США, що становить 100 % вартості товару, як на розбіжності, які дають право митному органу витребовувати додаткові документи, є не обґрунтованими.

Частина 3 статті 53 МК України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Проте, коли в проформі-інвойсі вказано, що попередня оплата становить 90% вартості товару, а позивач фактично сплатив 100% вартості товару, це не є розбіжністю в документах у розумінні ч. 3 ст. 53 МК України.

Як вбачається з інвойсу від 13.11.2014 року № 2014SH12D вартість придбаного товару згідно контракту від 02.06.2014 року SHBC15EX складає 34961,52 доларів США за 50160 кг (697,00 доларів/кг)(а.с.25).

Таким чином, позивачем було надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену митну вартість.

Враховуючи вказані обставини, у Сумської митниці ДФС були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Сумською митницею ДФС не доведено правомірність рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2015 р. №801530000/2015/000007/1, а також обґрунтованість картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.02.2015 р №805130000/2015/00006.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вірних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2015р. по справі № 818/979/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3