Справа № 809/3853/13-а
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Справа № 809/3853/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

секретаря Третяк В.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорозонера» до Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень форми «Р» № 13 та № 14 від 26.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скорозонера» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» 3 13 та № 14 від 26.11.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкові повідомлення форми «Р» № 13 від 26.11.2013 року та № 14 від 26.11.2013 року винесені з порушенням вимог законодавства України. Висновки викладені у акті перевірки №0007/13/091922010/НОМЕР_1, не підкріплені жодними доказами, зроблені без врахування всіх документів що подавалися під час розмитнення і носять характер субєктивних припущень. Згідно п.4.1.4 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України грунутється на принципі презумпції правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припискають неоднозначне трактування прав та обовязків платників або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, а разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припискають неоднозначне трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, суду пояснили, що в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Скорозонера» за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року було встановлено порушення вимог Митного законодавства України. Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області вважає безпідставними вимоги ТзОВ "Скорзонера" щодо визначених сум податкових зобов"язань за результатами планової документальної виїзної перевірки ТзОВ "Скорзонера" по ввізному миту на суму 1711,12 грн., податку на додану вартість 2812,90 грн., а також щодо передбачених штрафних (фінансових) санціях згідно з ст.123 ПКУ.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з насвтупних підстав.

Судом встановлено, що з 23.10.2013 року по 06.11.2013 року Головним управлінням Міндоходів в Івано-Франківській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ТзОВ «Скорозонера» за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, про що складено акт перевірки № 0007/13/091922010/НОМЕР_1.

Документальною перевіркою ТзОВ "Скорзонера" встановлені порушення:

1.Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, затверджених ЗУ "Про митний тариф України", в частині класифікації товарів, оформлених за кодами УКТ ЗЕД НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

У відповідності до Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, затверджених ЗУ "Про митний тариф України", Пояснень до товарних позицій 4016, 8535, керуючись частиною 4 ст.69 і ч.14 ст.354 Митного кодексу України імпортовані товари:

- "набір для дооснащення захисту від блискавки LAEL0099 -30 шт., артикул LAEL0114" повинен класифікуватися не за кодом НОМЕР_2 згідно з УКТЗЕД, а за кодом НОМЕР_4 згідно з УКТЗЕД, який являє собою обладнання для захисту електричних кіл від блискавки: набір, оснащений захистом від блискавки (обмежувач напруги), який призначений для захисту електричних компонентів снігових гармат від блискавки";

- "захисний кожух для шлангів - 30 шт., арт.А05SH00301" повинен класифікуватися не за кодом НОМЕР_3 згідно з УКТЗЕД, а за кодом НОМЕР_5 згідно з УКТЗЕД, як виріб з вулканізованої незатверділої гуми, який призначений для захисту гідравлічних шлангів армованих з текстильними матеріалами із фітингами від вологи та бруду та від механічних пошкоджень.

2. Пункту 5) частини 2 та пункту б) частини 3 ст.267 МКУ, пункту 5 частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 58 МКУ, в частині визначення митної вартості товарів, що призвело до порушення статтей 188, 190 ПКУ, в частині визначення бази оподаткування товару за МД №206050000/2012/000825 від 28.02.12.

3. Вимоги пункту 2 статті 64 МКУ, в частині визначення митної вартості товару на підставі раніше визначених органом доходів і зборів митних вартостях та положень статтей 51, 52 МКУ, в частині визначення митної вартості товару відповідно до норм МКУ та самостійного прийняття рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів призвело до заниження суб"єктом господарювання ТзОВ "Скорзонера" митної вартості по товару №1 за МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року.

З урахуванням визначених за результатами перевірки митної вартості товарів та правильної класифікації товарів з УКТЗЕД на підставі положення пункту 4 частини 1 статті 289 та частини 2 статті 293 МКУ у ТзОВ "Скорзонера" виник обов"язок зі сплати до Державного бюджету України донарахованих за результатами документальної перевірки митних платежів у сумі 4524,02 грн., з них: по ввізному миту 1711,12 грн., по податку на додану вартість на суму 2812,90 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Головне управління Міністерства доходів і зборів в Івано-Франківській області винесло оскаржувані податкові повідомлення форми «Р» № 13 від 26.11.2013 року та № 14 від 26.11.2013 року.

Згідно з податковим повідомленням форми «Р» № 13 від 26.11.2013 року відповідач визначив позивачу податкове зобовязання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності в сумі 1711,65 грн. та штрафних санкцій 427,91 грн.

Згідно з податковим повідомленням форми «Р» № 14 від 26.11.2013 року відповідач визначив позивачу податкове зобов"язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України субєктами підприємницької діяльності в сумі 2813, 01 грн. та штрафних санкцій 703,25 грн.

Як вбачається із змісту акту перевірки № 0007/13/091922010/НОМЕР_1 відповідачем зроблено висновки, що ТзОВ «Скорозонера»:

1. По МД 206050000/2012/000825 від 28.02.2012 року. Перевезення імпортного товару (конвеєрна стрічка) було здійснено без виділення з ціни витрат по транспортуванню до митної території України та по митній території України;

2. По МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року. По МД 206050000/2012/006056 від 25.09.2012 року (ідентичний товар труби з чавуну для ситем засніження) Івано-Франківською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом. А тому, на думку перевірки, ТзОВ «Скорозонера» необхідно було самостійно відкоригувати митну вартість товару по МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року.

3. По ЕМД 206050000/2012/006393 від 05.10.2012 року. Набір для до оснащення захисту від блискавки, що призначений для захисту снігових гармат слід було розмитнювати не як складову снігових гармат, а в товарній під категорії громовідводи, обмежувачі напруги та пристрої для гасіння снігових гармат, а в товарній під категорії громовідводи, обмежувачі напруги та пристрої для гасіння стрибків напруги;

4. По ЕМД 20605000/2012/006393 від 05.10.2012 року. Товар «захисний кожух для шланів» слід було розмитнювати не під товарною позицією труби, шланги що повністю складаються із вулканізованої гуми (навіть якщо вони із фітінгами), а по товарній під категорії інші вироби із вулканізованої гуми.

Щодо МД 206050000/2012/000825 від 28.02.2012 року слід зазначити наступне.

При оформлені товару по даній МД до митного органу було подано довідку видану перевізником ФОП ОСОБА_4 від 27.02.2012 р. в якій було вказаний розподіл вартості транспортних послуг за перевезення здійснене від місця загрузки і до місця вивантаження (ТК «Буковель») яке було здійснено автомобілем №А08759 АР., а саме до кордону України (11 000,00 грн. без ПДВ) та по території України (3 834,68 грн. без ПДВ), а всього 14834,68 грн. Дана довідка стосується розрахунку транспортних послуг саме згідно МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 оскільки була долучена як документ що містить розподіл

витрат саме по вищезазначеній декларації, про що зазначено у самій декларації (довідка наявна серед переліку долучених документів ), крім того в ній зазначені конкретні умови перевезення (місце завантаження, розмитнення, вивантаження а також сам номера транспортного засобу, що здійснював перевезення) які відповідають відомостям вказаним у декларації №206050000/2012/000825. Тому заперечення відповідача про те, що дана довідка не стосується вищезазначеної декларації і не підтверджує розподіл вартості перевезення не відповідає фактичним матеріалам справи. Крім того згідно ч.1 ст. ст.71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її заперечення. Відповідач заперечуючи те, що довідка ОСОБА_4 від 27.02.2012 р. відноситься до перевезення по МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 тобто відноситься до якогось іншого перевезення, не зазначив якого саме іншого перевезення вона нібито стосується та не надав відповідних доказів які б підтверджували такі заперечення відповідача. Для уникнення будь-яких сумнівів з приводу того, як саме розподілялись транспортні витрати по МД 206050000/2012/000825від 28.02.12 перевізник надав відповідний лист №23 від 14.02.2014 року в якому чітко зазначив, що вартість перевезення вантажу згідно МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 вказана у Акті прийому-здачі виконаних послуг №1 від 28.02.2012 року який був підписаний між ним та ТзОВ «Скорзонера» складає 14834,68 грн., а саме до кордону України (11 000,00 грн. без ПДВ) та по території України (3 834,68 грн. без ПДВ) знявши таким чином сумніви у їх розподіли та заперечивши нічим необгрунтовані заперечення відповідача щодо того що їх розмір (і розподіл) неможливо встановити.

Висновок відповідача зазначений в Акті перевірки (стор. 29 п.2. ) про те, що перевіркою встановлено порушення п.5 ч.10 та п.2 ч.11 ст.58 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. №4495-6 в частині визначення митної вартості товарів, що призвело до порушення ст.ст. 188,190 Податкового кодексу України в частині визначення бази оподаткування за МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 є абсурдний, оскільки на момент розмитнення товару (28.02.12 р) Митний кодекс України від 13.03.2012 р. №4495-6 не тільки не вступив у дію, але навіть ще не був прийнятий.

Твердження відповідача про те, що довідка перевізника з калькуляцією вартості перевезення не може братися до уваги, оскільки таким документом має бути виключно відповідний первинний бухгалтерський документ, а зокрема Акт здачі-приймання виконаних робіт не відповідають дійсності, зокрема ст. 86 Митного кодексу України від 11.07.2002 встановлено, що «Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом».

Такий перелік встановлено Постановою КМУ N 80 від 01.02.2006 р. згідно якого можуть подаватися «Документи, що використовуються для визначення митної вартості товарів».

Тобто законодавство не містить обмежень щодо конкретної форми таких документів, в тому числі і вимоги, що такі документи можуть виключно первинні бухгалтерські документи як про це стверджує відповідач.

При цьому слід зазначити що Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 року форма декларації митної вартості та Правила її заповнення, в якій визначено (графа 20), що для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні документи, а також документи, що містять вартість перевезення товарів. До зазначених документів можуть належите: рахунок-фактура, (акт виконаних робіт), банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати, калькуляція транспортних послуг, а якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування до місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовувалися перевізниками для відповідного виду транспорту.

Законодавство не тільки не вимагає наявність виключно акту здачі-приймання робіт але передбачає можливість його самостійного обчислення при відсутності таких документів виходячи з тарифів перевізника.

Згідно ст.86 Митного кодексу України митна декларація приймається митним органом, тільки після того коли встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Крім того згідно п.4. Положення про вантажну митну декларацію затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України №574, від 09.06.1997 у випадку якщо митна декларація подана без повного комплекту документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення Митний орган повинен відмовити у прийнятті такої декларації.

Таким чином прийнявши до оформлення МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 в тому числі Довідки перевізника ОСОБА_4 про розподіл вартості транспортних послуг Відповідач підтвердив, що подана декларація та додані до неї документи відповідають вимогам чинного законодавства і містять всі необхідні відомості і до неї додані всі необхідні документи.

Щодо МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року.

По МД 206050000/2012/006056 від 25.09.12р. (ідентичний товар - труби з чавуну для систем засніження згідно МД 206050000/2012/006056 від 25.09.12р.) Івано-Франківською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом. А тому, на думку перевірки, ТзОВ "Скорзонера" необхідно було самостійно відкоригувати митну вартість товару по МД 206050000/2012/006031 від 25.09.12р.

МД 206050000/2012/006031 була оформлена 25.09.12р. в першій половині дня. В кінці цього дня здійснено було оформлення МД 206050000/2012/006056 від 25.09.12р. (про що також свідчать порядкові номери цих МД).

В обох митних деклараціях ТзОВ «Скорзонера» по ідентичному товару (труби з чавуну для систем засніження), який постачався згідно одного Договору купівлі-продажу№120820DTR від 20.08.2012 р. за ціною 162,46 евро за 1 м.

Відповідно до ч.3, п. 4 ч. 4 ст 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість (випускає у вільний обіг товари, що декларуються) чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Перевіривши МД 206050000/2012/006031 та додані до неї документи митний орган без будь-яких заперечень визнав задекларовану митну вартість та випустив товар у вільних обіг.

МД 206050000/2012/006056 була оформлена пізніше і не могла впливати на визначення вартості товару згідно 206050000/2012/006031 а тому немає підстав для застосування ч.2 ст. 64 МКУ на який посилається перевірка (митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна грунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях), оскільки ч.2. ст.64 МКУ стосується виключно тих товарів, які будуть декларуватися після прийнятого митним органом рішення і жодним чином не може поширюватись на МД що декларувались раніше.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган перевіривши правильності визначення митної вартості товарів по МД 206050000/2012/006031 визнав заявлену ТзОВ «Скорзонера» митну вартість у розмірі (труби з чавуну для систем засніження) за ціною 162,46 евро за 1 м.

Крім того митне законодавство взагалі не містить обов'язку декларанта самостійно коригувати митну вартість після завершення оформлення митної декларації за випуску товару у обіг, а тому ТзОВ «Скорзонера» ніяких порушень чинного законодавства щодо визначення митної вартості товару по МД 206050000/2012/006031 не вчиняла.

Відповідач стверджує, що проводячи перевірку ТзОВ «Скорзонера» він діяв у відповідності до ст.54 Митного кодексу України однак не зазначає, що ч.3 ст.54 «За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу». Згідно з ч.3 ст. 55 МКУ «Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.»

Така форма рішення про коригування митної вартості затверджена Наказом Міністерство фінансів України N 598, 24.05.2012, яким затверджена як і форма рішення про коригування митної вартості товарів так і Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Станом на момент звернення позивача до суду відповідачем взагалі не прийнято відповідного письмового рішення щодо коригування митної вартості по МД 206050000/2012/006031 від 28.02.12 у формі передбаченій чиним законодавством, а тому відсутні будь-які правові підстави для винесення податкових повідомлень, які є предметом спору.

Для визначення митної вартості по МД 206050000/2012/006031 від 28.02.12 відповідачем застосовано другорядний резервний метод (ст.64 МКУ) оскільки вартість ідентичного товару по МД 206050000/2012/006056 складає 192,49 евро за 1 м.

Однак якщо товари є ідентичні, як стверджує відповідач, то визначення митної вартості повинно було проводитися не резервним методом, а методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, який передбачений ст. 59 МКУ.

Більше того використання резервного методу замість методу визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів прямо порушує вимоги ч.3 ст.57 МКУ, якою встановлено що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно п. 4.1.4. ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Як вбачається з фактичних обставин справи в один то й же день на підставі одного і того ж законодавства митний орган прийняв з приводу одного і того ж товару 2-ва протилежних рішення щодо визначення митної вартості Товару, визнавши задекларовану митну вартість по МД 206050000/2012/006031) та не визнавши тотожну вартість по МД 206050000/2012/006056, що свідчить фактичне неоднозначне трактування прав та обов'язків платника податків, а тому є підстави для застосування положень п.56.21 ст.56 Податкового Кодексу України та п. 4.1.4.ст. 4 ПКУ.

Згідно акту перевірки по МД 206050000/2012/006393 від 05.10.12р. набір для дооснащення захисту від блискавки, що призначений для захисту снігових гармат слід було розмитнювати не як складову снігових гармат, а в товарній підкатегорії - громовідводи, обмежувачі напруги та пристрої для гасінні стрибків напруги у зв'язку з чим ним проведено коригування коду та донараховано відповідні платежі.

Зокрема як підтверджується відповідачем (ст. 23) у Акті перевірки, згідно з текстовим описом товару, заявленим у графі 31 митної декларації 206050000/2012/006393 від 05.10.12р. та інформації фірми виробника(фірма Техноальпін) товар «набір для до оснащення захисту від блискавки» призначений для захисту електричних компонентів снігових гармат від блискавки, тобто цей Товар не є самостійним обладнанням, а є складовою частиною відповідних снігових гармат (які виробляються фірмою Техноальпін ) призначеною для їх захисту і відповідно згідно Основних правил інтерпретації УКТЗЕД повинні класифікуватись саме як складову снігових гармат.

Згідно Правила 3 (а) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Відповідно до Правила 3 (b) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тимматеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Тобто оскільки «набір для до оснащення захисту від блискавки» є складовою частиною снігової гармати то його необхідно класифікувати за тим компонентом який визначає основні властивості цілого товару (снігової гармати). Товарна позиція 8424 УКТЗЕД що включає в себе «механічні пристрої для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин» більш точно описує основні властивості снігової гармати ніж позиція 8535 УКТЗЕД що включає в себе «електрична апаратура для комутації або захисту електричних кіл чи для приєднання до електричних кіл або в електричних колах (наприклад вимикачі, перемикачі, роз'єднувачі) для напруги понад 1000 В.)», оскільки основною властивістю снігової гармати є розпилення рідини.

Згідно висновків акту перевірки по МД 206050000/2012/006393 від 05.10.12р. товар «захисний кожух для шлангів» слід було розмитнювати не під товарною позицією труби, шланги що повністю складаються із вулканізованої гуми (навіть якщо вони із фітінгами), а по товарній підкатегорії - інші вироби із вулканізовано гуми.

Згідно Правила 4 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Товар «захисний кожух для шлангів» являє собою шланг в жому розташовуються шланги та трубки гідравлічної системи. Матеріал виготовлення з вулканізованої незатверділої гуми , армований текстильними матеріалами.

Код УКТЗЕД 4093 за яким розмитнено товар включає шланги та трубки, що виготовлені із вулканізованої незатверділої гуми, армований текстильними матеріалами з фітингами.

Код УКТЗЕД 4016 (на який посилається перевірка) включає, зокрема покриття для підлоги та килимки, гумки (канцелярські), інші надувні вироби, інші.

Відповідно опис під категорії НОМЕР_3 УКТЗЕД а саме «Труби, шланги і рукава з вулканізованої гуми, крім твердої гуми, з фітингами або без фітингів » більш точно описує товар «захисний кожух для шлангів» ніж опис товарної під категорії НОМЕР_5 УКТЗЕД - «інші вироби з вулканізованої гуми, крім твердої».

Щодо заперечення відповідача, про те що оскільки захисний кожух є поздовжньо розрізаний і через це не може відноситися до гумових шлангів, слід зазначити, що він є поперечно розрізаний для того щоб його можна було встановити (надіти) на інші шланги. Після його встановлення розріз закривається, і він набуває усіх ознак труб, трубок, шлангів, а саме є концентричним порожнистим виробом постійного поперечного перерізу лише з однією замкнутою порожниною уздовж усієї їхньої довжини.

Отже, позивачем було правильно задекларовано «захисний кожух для шлангів» по Коду УКТЗЕД НОМЕР_3 який включає шланги та трубки, що виготовлені із вулканізованої незатверділої гуми, армований текстильними матеріалами з фітингами.

Таким чином Висновки, що викладені у акті перевірки, не підкріплені жодними доказами, зроблені без врахування всіх документів що подавались під час розмитнення і носять характер суб'єктивних припущень.

Згідно ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення форми "Р" Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області № 13 від 26.11.2013 року та податкове повідомлення форми "Р" Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області № 14 від 26.11.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Шумей М.В.

Постанова складена в повному обсязі 11.03.2014 року.