Справа № 0670/6726/12
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" липня 2015 р. Справа № 0670/6726/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

представників: від позивача -ОСОБА_3, від відповідача-Зеленової П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Елізіум Пласт", Коростенської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" травня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елізіум Пласт" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2015року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції від 18 травня 2012 року №.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції № від 18 травня 2012 року та № від 8 серпня 2012 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач та позивач звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати обумовлену постанову та прийняти нове рішення. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, а позивач просить позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних скарг відповідач та позивач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення, апеляційна скарга відповідача підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2015 року направлено на новий розгляд справу у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Коростенської ОДПІ № від 18 травня 2012року, № від 8 серпня 2012 року та № від 18 травня 2012 року.

При цьому, судом касаційної інстанції проаналізовані обставини справи щодо господарських відносин ТОВ Елізіум Пласт з АТ Фортуна банк, ТОВ Астика, ТОВ ТД Азарія, що були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій, та зроблено висновок про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача. Отож, в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України названі обставини не потребують доказування.

Водночас, Вищий адміністративний суд України не погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність порушень податкового законодавства у господарських відносинах між позивачем та компанією BEOLOGIC NV (Бельгія), що виразилось у заниженні валового доходу за період 2-4 кв. 2011року у розмірі 25678грн. у звязку з тим, що судами не було досліджено термін протягом якого може бути заявлено вимогу про повернення безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до пояснень представників сторін, відповідач вважає, що граничний термін погашення кредиторської заборгованості позивачем перед Компанією BEOLOGIC NV (Бельгія) складає 3 роки, а отже, на думку відповідача, позивач мав би в 2-4 кварталі 2011 року включити суму такої заборгованості до складу власних інших доходів.

З контракту позивача та Компанії BEOLOGIC NV (Бельгія) (Продавець) від 12 липня 2008 року (Том №1 а.с.177-181) та вантажно-митної декларації №101030019/8/001672 (Том №1 а.с.175-174) вбачається, що товар був поставлений позивачу 13.08.2008року. Відповідно до умов даного контракту розрахунки за поставлений товар здійснюються у строки визначені в інвойсах (п.9.1). Водночас, п. 11.1 названого контракту сторони досягнули згоди, що даний контракт регулюється і тлумачиться у відповідності до законодавства України.

Відповідно до інвойсу від 30.07.2008року №VO0800030, наданого позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції, до ВМД №101030019/8/001672 розрахунки за товар здійснюються впродовж 30 днів з дати даного рахунку.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність складає - три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

З врахуванням зазначених обставин справи та положень законодавства, кінцевим днем для проведення розрахунку за обумовленою ВМД є 29.08.2008року. Отож, перебіг позовної давності за розрахунками згідно названої ВМД та інвойсу розпочався з 30.08.2008року та закінчився відповідно 30.08.2011року.

Відповідно до п.п. "а" 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України, заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності є безнадійною заборгованістю.

Згідно пп.135.5.4.п. 135.4 ст. 135 ПК України (в редакції на дату спірних правовідносин) до складу доходів платника податків включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

З наведеного слідує, що по закінченню строку позовної давності, який у даному випадку сплинув 30.08.2011року позивач зобов'язаний був включити кредиторську заборгованість за обумовленим інвойсом та ВМД, як безнадійну заборгованість до складу валового доходу 2011року.

Відповідно до наданого суду апеляційної інстанції розрахунку нарахованого грошового зобов'язання за операцією з віднесення до складу валового доходу безнадійної кредиторської заборгованості, відповідачем нараховано податковим повідомленням -рішенням № від 18 травня 2012року для позивача грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 5906грн.-основний платіж.

Враховуючи обумовлене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення -рішення № від 18 травня 2012року у частині визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 5906грн.-основний платіж за операцією з віднесення до складу валового доходу безнадійної кредиторської заборгованості.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи позивача та суду першої інстанції про те, що до даних правовідносин застосовується строк позовної давності в чотири роки, оскільки Бельгія приєдналася до Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів у порядку статті VIII Протоколу про зміни до Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів 1980 року- 1 серпня 2008 року. Обумовлена Конвенція набула чинності для Бельгії 1 березня 2009 року (а.с. 108).

Отож, на дату укладення позивачем та Компанією BEOLOGIC NV (Бельгія) (Продавець) контракту від 12 липня 2008 року (Том №1 а.с.177-181) та дату поставки ТМЦ згідно вантажно-митної декларації №101030019/8/001672 (Том №1 а.с.175-174), як і на дату складання інвойсу від 30.07.2008року №VO0800030, положення обумовленої Конвенція на таку країну, як Бельгія не поширювались.

Окрім того, як вбачається з п. 11.1 названого контракту сторони досягнули згоди, що даний контракт регулюється і тлумачиться у відповідності до законодавства України, а відтак строки позовної давності визначаються також відповідно до законодавства України.

Досліджуючи питання правомірності винесення податкових повідомлень-рішень № від 18 травня 2012 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб за землю в сумі 16000 грн- основний платіж та 3634 грн- штрафні (фінансові) санкції (Том №1 а.с.26) та №001062301 від 08.08.2012 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб за землю в сумі 11094 грн., з яких 10191 грн.- основний платіж та 903 грн. - штрафні (фінансові) санкції (Том №2 а.с.26), колегією суддів встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення обумовлених рішень стали висновки обумовленого вище акту перевірки щодо заниження орендної плати за земельну ділянку площею 1,6076га за звітний період 2011року (Том №1 а.с.68-69).

Судом встановлено, що у позивача в оренді перебували дві земельні ділянки за адресою м. Коростень, вул.Кірова, 88:

одна з яких площею 0,6816га (орендована згідно договором від 18.06.2010року (а.с.243-246 т. 1). Спір між сторонами у даній справі щодо розміру орендної плати по земельній ділянці площею 0,6816га (орендованою згідно договору від 18.06.2010року) відсутній;

інша площею 1,6076га, орендована за договором оренди від 14 січня 2008 року, зареєстрованим 13.03.2008року, строк дії якого 3 роки, тобто до 13.03.2011року (Том №1 а.с. 247-250). Стосовно розміру орендної плати за даною земельною ділянкою між сторонами існує спір.

Відповідно до умов договору оренди від 14 січня 2008 року розмір орендної плати за земельну ділянку площею 1,6076га визначено у розмірі 17298грн., що з урахуванням коефіцієнтів індексації відповідно до положень названого договору складає - 21693, 89грн. за рік.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно з даними податкових декларацій позивачем задекларовано орендної плати за обумовлену земельну ділянку на 2011 рік у розмірі 21693 грн. 89 коп. Названі обставини сторонами не заперечуються.

Надаючи правову оцінку спірним обставинам справи, щодо розміру орендної плати за землю, колегією суддів враховано норми Податкового Кодексу України в редакції, що були чинними на період спірних правовідносин -2011року.

Відповідно до ст.270, п. 271.1. ст.271 розділу XIII Податкового Кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 274.1 ст. 274 Податкового Кодексу України встановлено, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 288.4., 288.5 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, однак річна сума платежу не може бути меншою для категорій земель, що орендуються в даному випадку позивачем - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу державної податкової служби і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (ст. 289 Податкового Кодексу України).

Відповідно до п. 4 договору оренди землі від 14.01.2008року, грошова оцінка земельної ділянки, згідно довідки Коростенського міського відділу земельних ресурсів від 13 грудня 2007 року становить 691911 грн. (а.с. 247 т. 1).

Згідно умов договору оренди від 14.01.2008року, який набув чинності з моменту реєстрації -13.03.2008року, обумовлена земельна ділянка орендувалася позивачем впродовж трирічного строку, тобто до 13.03.2011року.

Новий договір оренди обумовленої земельної ділянки позивачем та Коростенською міською радою укладено 1 серпня 2011 року. Названий договір був зареєстрований 11 жовтня 2011 року, а відтак з обумовленої дати набув чинності. Термін дії договору три роки. Сума орендної плати складає 78300 грн 68 коп в рік.

Відповідно до п. 288.1 ст.288 Податкового кодексу підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 31 Закону України від 06.10.98 р. № 161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон № 161) договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, визначених у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі (ст. 17 Закону № 161).

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина перша ст. 34 цього Закону).

Тобто акт приймання-передачі є документом, що підтверджує повернення земельної ділянки орендодавцю після припинення договору оренди землі.

У разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки державної (комунальної) власності орендар повинен сплатити орендну плату за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році, тобто до дати повернення земельної ділянки орендодавцю (відповідному органу виконавчої влади чи відповідній сільській, селищній, міській раді), що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачено договором.

Отже, якщо після закінчення строку дії договору оренди платник не передав земельну ділянку орендодавцю за актом приймання-передачі, продовжує нею користуватися та не отримав письмового заперечення від орендодавця щодо використання такої ділянки, то до поновлення дії договору оренди такий платник має сплачувати орендну плату відповідно до умов попереднього договору оренди землі.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Колегією суддів встановлено, що після завершення дії попереднього договору оренди земельної ділянки від 14.01.2008року, орендар обумовленої земельної ділянки не звільнив, за актом приймання -передачі орендодавцю не передавав, письмового заперечення від орендодавця щодо подальшого використання такої ділянки не отримував, відтак фактично продовжував нею користуватися до дати набуття чинності (11 жовтня 2011 року) новим договором оренди від 1 серпня 2011 року.

За таких обставин враховуючи обумовлені положення законодавства, позивач зобов'язаний у період з 01.01.2011року до дати набуття чинності новим договором (11 жовтня 2011 року), що складає 9 місяців 10 днів сплачувати орендну плату відповідно до умов попереднього договору оренди землі, тобто до договору від 14.01.2008року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 09.12.2010року Коростенська міська рада рішенням №32 затвердила матеріали коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Коростеня та ввела з 01.01.2011року в дію відкориговану грошову оцінку земельних ділянок м. Коростеня. За даними такої документації нормативна грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки становить 1305011грн. Названі обставини в ході розгляду апеляційної скарги визнано сторонами.

Відповідно до пунктів 288.1., 288.5. ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Підпунктом 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року та не пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування центрального органу державної податкової служби і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п. 11 договору оренди від 14.01.2008року розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, в тому числі і внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої землі та в інших випадках передбачених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

За таких обставин, затверджена рішенням Коростенської міської ради № 32 від 09.12.2010року нормативна грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки у розмірі 1305011грн. є базою оподаткування згідно з пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України.

З врахуванням вище наведених положень законодавства та фактичних обставин справи сума плати за землю по даній земельній ділянці на 2011рік становитиме (1 відсоток від нормативної грошової оцінки), що складає 13050,11 грн.

Річна сума орендної плати відповідно до пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України не може бути меншою - трикратного розміру земельного податку, тобто -39150,33грн. за рік ( 13050,11 грн. х 3).

Орендна плата за обумовлений період (01.01.2011року до дати набуття чинності новим договором (11 жовтня 2011 року) складає: 30415,17грн.

Розрахунок: 39150,33грн : 12 місяців =3262,53грн за один місяць.

Орендна плата за один місяць у розмірі 3262,53 : 31 день = 105,24грн. орендна плата за один день;

Оренда плата за один місяць у розмірі 3262,53грн х 9 місяці 2011року = 29362,77грн- орендна плата за січень - вересень 2011року;

Оренда плата за один день у розмірі 105,24грн х 10 днів жовтня 2011року = 1052,40грн. орендна плата за десять днів жовтня 2011року.

29362,77грн +1052,40грн= 30415,17грн.- загальний розмір орендної плати за 9 місяців 10 днів 2011року.

Водночас, відповідно до п.286.4. за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Натомість, позивач обумовленого обовязку не виконав. До Коростенської ОДПІ не подав податкової декларації з орендної плати за землю за новоукладеним договором від 11 жовтня 2011 року за період з 11 жовтня 2011 року до 31 грудня 2011року у звязку з чим занизив грошові зобовязання з орендної плати за землю за обумовлений період (що складає 2 місяці 21 день) у розмірі 17470 грн 00 коп.

Розрахунок:

Орендна плата за рік у розмірі 78300 грн 68 коп :12 місяців =6525,06грн- орендна плата за один місяць;

6525,06 грн : 31 день=210,49грн. орендна плата за один день.

6525,06грн- орендна плата за один місяць х 2 місяці =13050,12грн. орендна плата за листопад грудень 2011року;

210,49х 21 день=4420,29грн орендна плата за 21 день жовтня 2011року

13050,12грн+4420,29грн = 17470,41грн. загальний розмір орендної плати за період з 11.10.2011року по 31.12.2011року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами відповідача та висновком суду першої інстанції про заниження позивачем орендної плати за період з 11 жовтня 2011 року до 31 грудня 2011року у розмірі 17470,41грн.

Отож, за період з 01.01.2011року до дати набуття чинності новим договором -11 жовтня 2011 року позивачу слід було задекларувати та сплатити орендну плату у розмірі 30415грн., а за період з 11.10.2011 року по 31.12.2011року позивачу слід було задекларувати та сплатити орендну плату у розмірі 17470,41грн., що в цілому за 2011 рік складає 47885,58грн. (30415грн+17470,41грн).

Натомість, як слідує з пояснень відповідача та даних акту перевірки сума нарахованої та задекларованої позивачем плати у 2011році становила 21694грн., що на 26191,58грн. менше.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджуються обставини щодо заниження позивачем орендної плати за землю за період 2011року у розмірі 26191, 58грн.

Спірними податковими повідомленнями рішеннями позивачу визначено грошове зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб за землю в сумі 16000грн - основний платіж, та згідно податкового повідомлення-рішення № від 18 травня 2012 року та 10191 грн. грошове зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб за землю, згідно податкового повідомлення-рішення №001062301 від 08.08.2012 року, що в цілому становить 26191грн (1600+10191)

З наведеного слідує, що відповідачем правомірно винесено обумовлені податкові повідомлення рішення про визначення грошового зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб за землю.

Стосовно ж розміру штрафної санкції, то п. 120.1. ст. 120 ПК України передбачено накладення штрафу в розмірі 170 гривень за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків).

Матеріалами справи підтверджуються обставини щодо неподання позивачем до податкового органу податкової декларації з орендної плати за землю за новоукладеним договором від 11 жовтня 2011 року (за період з 11 жовтня 2011 року до 31 грудня 2011року), а відтак відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 170грн.

Пунктом 123.1. ст.121 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.7. Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового Кодексу України, штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

З врахуванням встановлених судом обставин щодо заниження орендної плати за землю за обумовленими вище договорами, неподання позивачем до податкового органу податкової декларації з орендної плати за землю за новоукладеним договором від 11 жовтня 2011 року, відповідач правомірно визначив позивачу штрафну санкцію у розмірі 3634грн -штрафна (фінансова) санкції згідно податкового повідомлення -рішення № від 18.05.2012року та 903 грн. 00 коп.- штрафна (фінансова) санкція згідно податкового повідомлення -рішення №001062301 від 08.08.2012 року.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача, висновку суду першої інстанції з приводу правомірності винесення податкових повідомлень - рішень №001062301 від 08.08.2012року, № від 18.05.2012року не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення частково, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18 травня 2012 року про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 5 906грн.- основний платіж з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні названої позовної вимоги. У решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елізіум Пласт" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" травня 2015 р. скасувати у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18 травня 2012 року про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 5 906грн.- основний платіж. Прийняти у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні названої позовної вимоги.

У решті рішення суду слід залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Елізіум Пласт" вул.Кірова,88,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

3- відповідачу/відповідачам: Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Коротуна, 3,м.Коростень,Житомирська область,11500

4-представник позивача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1,