Справа № 826/7464/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 липня 2015 року № 826/7464/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
відповідача - 1 відповідача - 2 відповідача - 3Департаменту Державної автоінспекції МВС України Управління Державної автоінспекції МВС України в м. Києві Управління Державної автоінспекції МВС України в Полтавській області
про визнання скасування реєстрації, тимчасового затримання транспортного засобу неправомірними, зобов'язання поновити державну реєстрацію транспортного засобу та повернути його законному власнику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до відповідачів Департаменту Державної автоінспекції МВС України, Управління Державної автоінспекції МВС України в м. Києві та Управління Державної автоінспекції МВС України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення відповідачів щодо скасування державної реєстрації транспортного засобу «MERCEDEC-BENZ» 1831L, 1999 року випуску, шасі НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1 (далі - Автомобіль або ТЗ), який належить позивачу на прав приватної власності, зняття його з обліку, неповідомлення власника про такі дії та рішення;

- визнати протиправними дії відповідача - 2 щодо внесення даних про ТЗ до пошукових систем МВС України, що призвели до тимчасового затримання Автомобіля;

- визнати протиправним утримання відповідачем - 3 ТЗ на території Чутівського районного відділу УМВС України в Полтавській області;

- зобов'язати відповідачів вчинити дії щодо беззастережного та негайного повернення вказаного автомобіля позивачці;

- зобов'язати відповідача - 2 поновити державну реєстрацію ТЗ та взяти його на облік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 16.06.2015 не прибули представники відповідача - 2 та відповідача - 3, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та заявив клопотання про поновлення строків позовної давності у зв'язку з поважними причинами, а саме позивач намагався вирішити питання викладені у позові з відповідачами в досудовому порядку.

Зважаючи на поважні причини пропуску строку позивачем на звернення до суду, суд поновив строк позивачу для звернення до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача - 1 заперечив проти позовних вимог та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання представників відповідача -2 та відповідача - 3, що належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, суд оголосив відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження

Станом на час розгляду справи по суті інших документів від сторін не надходило.

Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача -1 в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи 26.05.2012 о 19:40 год. на ділянці дороги Київ - Харків (395 км) інспектором ДПС взводу № 1 роти ДПС старшиною Сердюком Є.В. зупинено ТЗ, який належить позивачу на праві приватної власності.

Інспектором складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначеною причиною затримки «У зв'язку із орієнтуванням» та переміщено ТЗ на територію Чутвівського РВ УМВС України в Полтавській області.

Також під час затримки ТЗ з'ясовано, що автомобіль знято з реєстрації 24.03.2012, хоча кінець терміну реєстрації по діючому техпаспорту 13.08.2012.

28.05.2015 позивач звернувся із заявою № 49/12 до відповідача - 2 та просив прояснити ситуацію, відповідач - 2 листом від 21.06.2015 № 10/13141 повідомив, що причиною скасування реєстрації є те, що 12.03.2012 до УДАІ ГУМВС в місті Києві надійшла службова телеграма УДАІ МВС України від 06.03.2012 № 4/8- 2569 (щодо проведення відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1999 № 1338 (далі - Порядок), скасування реєстрації 183 транспортних засобів, які протягом 2003 року зареєстровані посадовими особами Нікопольського МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі завідомо недостовірних відомостей про них.

Згідно даних Єдиного реєстру Державтоінспекції МВС України 31.07.2003 на підставі постанови слідчого прокуратури м. Нікополь в Нікопольському МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області скасовано первинна реєстрація ТЗ.

За результатами розгляду службової телеграми, 24.03.2012 відповідачем - 2 прийнято рішення про скасування державної реєстрації Автомобіля, який значився у наданому переліку.

На звернення позивача від 06.09.2012 № 65/12 до Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровській області, останнім надано відповідь, що постановою слідчого прокуратури м. Нікополя від 23.09.2005 транспорті засоби, в тому числі й Автомобіль, визнано речовими доказами у кримінальній справі № 70049021 та накладено заборону органам ДАІ на вчинення дій щодо реєстрації, перереєстрації, зняттю з обліку транспортних засобів. Проте постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2010 скасовано зазначену вище постанову слідчого.

На запит позивача від 06.09.2012 № 64/12 відповідач - 1 повідомив листом від 15.10.2012 № 4/8-8782, що інформація про митне оформлення в режимі вільного використання на території України ТЗ в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України станом на 03.02.2012 відсутня.

02.10.2013 позивач звернулась до прокурора Полтавської області Миронова А.М. листом № 61/13 в якому просить провести перевірку та притягнути винних осіб ВДАІ Чутівського РВ УМВС України в Полтавській області до відповідальності та також просить вжити заходи прокурорського реагування для відновлення порушених прав та повернення майна позивачу.

Листом від 11.10.2013 № 19-р прокуратура Полтавської області перенаправила звернення позивача від 02.10.2013 № 61/13 за належністю до прокуратури Чутівського району.

28.10.2013 прокуратура Чутівського району листом № 92-1534 порадила позивачу звернутися до державної виконавчої служби з метою з'ясування підстав винесення державним виконавцем постанови про розшук транспортного засобу.

На аналогічне звернення позивача відповідач - 3 також порадив звернутися позивачу до державної виконавчої служби з метою з'ясування підстав винесення державним виконавцем постанови про розшук транспортного засобу.

12.01.2015 представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 звернувся листом до Департаменту ДАІ МВС України, УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, УДАІ УМВС України в Полтавській області, прокуратури Дніпропетровської області, прокуратури Полтавської області, Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ в яком просив вчинити дії в межах своїх компетенцій для повернення у максимально стислий строк без будь - яких майнових (грошових) претензій позивачу ТЗ.

Нікопольська міжрайонна прокуратура листом від 06.02.2015 № 29с15 повідомила про те, що відповідь на аналогічне звернення вже надавалась листом від 17.09.2012 № 579с12 та в додатку до зазначеного листа прикріплено копію витягу з постанови Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2010 та додатково повідомлено про те, що оскаржуваний ТЗ визнано речовим доказом у кримінальній справі № 70049021.

Прокуратура Чутівського району листом від 10.02.2015 № 88-124 порадила звернутися з приводу документа на підставі якого ТЗ оголошено в розшук до ВРЕВ - 4 УДАІ в м. Києві.

Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю листом від 12.02.2015 № 14/І-35/14-2637 повідомило, що ГУ БКОЗ СБ України у встановленому порядку здійснювало перевірку законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, в тому числі ТЗ. За результатами перевірки ГУ БКОЗ СБ України повідомило ДДАІ МВС України, що будь-яких заборон на здійснення реєстраційних операцій із вказаним автомобілем не накладалось. Також ГУ БКОЗ СБ України порадило звернутися до ДАІ МВС України після сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), що передбачені законодавством під час імпорту вказаного транспортного засобу для державної реєстрації ТЗ.

Департамент ДАІ МВС України листом від 29.01.2015 № 4/8-І-80 повідомив, що ТЗ зареєстровано 31.07.2003 Нікопольським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 01.08.2003 Автомобіль на підставі заяви власника знято з обліку для реалізації на території України та 14.08.2003 у МРЕВ № 4 УДАІ ГУМВС України в м. Києві зареєстровано на ім'я позивача та видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 і закріплено номерні знаки НОМЕР_1.

26.02.2004 прокуратурою Дніпропетровської області відносно посадових осіб Нікопольського МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу № 70049021.

У ході досудового слідства встановлено, що вищевказаними особами протягом 2003 року в Нікопольському МРЕВ на підставі завідомо неправдивих відомостей зареєстровано 183 транспортних засоби, в тому числі і ТЗ.

23.09.2005 старшим слідчим прокуратури м. Нікополя Дніпропетровської області винесено постанову про визнання вищезазначених автомобілів речовими доказами та заборонено проведення з ними будь-яких реєстраційних дій.

Проте постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2010 скасовано зазначену вище постанову слідчого.

На виконання зазначеної постанови суду, відповідач - 1 вжив заходи щодо скасування заборони проведення будь-яких реєстраційних операцій.

Разом з цим встановлено, що інформація про митне оформлення в режимі вільного використання на території України вищевказаних транспортних засобів, в тому числі і ТЗ в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України станом на 03.02.2012 відсутня.

06.03.2012 Департаментом ДАІ службовою телеграмою надіслано до підпорядкованих підрозділів Державтоінспекції інформацію про прийняття рішення щодо скасування реєстрації зазначених автомобілів у тому числі і ТЗ.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них ТЗ здійснюються підрозділами ДАІ МВС. Для автоматизованого обліку зареєстрованих ТЗ та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є ДАІ МВС.

Відповідно до пункту 1 Порядку на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до ч. 7 та 8 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для власного користування більш як на два місяці, підлягають державній реєстрації в підрозділах Державтоінспекції на строк, визначений Держмитслужбою. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

На підставі пункту 28 Порядку, ввезені в Україну ТЗ підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і вантажних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в підрозділах ДАІ.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, а саме, листами відповідача -1 від 29.01.2015 № 4/8-І-80 та від 13.02.2015 № 10/І-40 ТЗ відповідно до бази «Митниця» значиться «митний режим: тимчасове ввезення».

06.03.2012 Департаментом ДАІ службовою телеграмою надіслано до підпорядкованих підрозділів Державтоінспекції інформацію про прийняття рішення щодо скасування реєстрації зазначених автомобілів у тому числі і ТЗ.

24.03.2012 ТЗ знято з обліку у зв'язку з скасуванням реєстрації.

Відповідно до ч. 40 Порядку у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Згідно із п. 5.7.1 та п. 5.7.4. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 № 379 у разі затримання, ТЗ доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку для тимчасового зберігання ТЗ, затриманих підрозділами Державтоінспекції відповідно до статті 265 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власнику ТЗ або уповноваженій ним особі видаються копія протоколу про вилучення документів та копія протоколу про огляд і затримання ТЗ.

У разі неможливості вилучення номерних знаків, свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) інформація про їх розшук вноситься працівниками Центру до бази даних АІС "Номерний знак" та АІС "Документ".

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідачів у зв'язку з вищенаведеними нормами та доказами по справі.

Аналогічної позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.12.2013, відповідно до якої визначено, що усі ТЗ, що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством. Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ, увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів. При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов'язковою умовою реєстрації таких ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації ТЗ, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей ТЗ, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Якщо ТЗ знімається з обліку і при цьому виявляється, що він був зареєстрований в підрозділі ДАІ за фіктивними чи підробленими документами, зокрема про сплату мита, працівники підрозділу ДАІ відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку оформляють у встановленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи та за наявності ТЗ до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки, а ксерокопії підроблених митних документів з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні ТЗ.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22.10.2013 № 21-104а13.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, довели суду необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем позовних вимог, що підтверджується наявними у справі доказами, а позивач свою чергу не надав суду все необхідні правові докази.

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості доводів позивача щодо заявлених вимог до відповідачів, зважаючи на наявні докази у справі та норми чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові відмовити повністю.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська