Справа № 458/894/14-а,2-а/458/2/2015
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 876/2116/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді ОСОБА_1,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області на постанову Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2015 року у справі № 458/894/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського РУЮ Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області від 03.07.2014 року про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області здійснити переведення ОСОБА_2 на пенсію у звязку із втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2014 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є вдовою покійного ОСОБА_3, який загинув 25.01.2014 року від кульових поранень, отриманих на Майдані Незалежності під час ОСОБА_4 22.01.2014 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є пенсіонером за віком з 28.09.2010 року довічно і отримує пенсію в розмірі 1055 грн. 61 коп. Після смерті годувальника ОСОБА_3 на її утриманню залишився син від попереднього шлюбу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом денної форми навчання Нововолинського факультету Тернопільського національного економічного університету ІV-го рівня акредитації на контрактних умовах, стипендії не отримує.

З грудня 2001 року і до моменту смерті ОСОБА_3 вона проживала разом з ним у фактичному шлюбі, однією сім'єю. На момент смерті покійний ОСОБА_3 був зареєстрований у житловому будинку її батьків по вулиці Шкільній, 26-а в с.Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, але там не проживав фактично, оскільки в її квартирі АДРЕСА_1, житлова площа не позволяла йому там зареєструватися.

ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно проживав разом з нею і її сином ОСОБА_5 в місті Турка по вулиці Міцкевича, 11/4 Львівської області без реєстрації, вони вели спільне господарство, він був годувальником сім'ї, надавав їй матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, а також вона перебувала на повному його утриманні.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 25.04.2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 25.01.2014 року, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2001 року по день його смерті та даним рішенням встановлено, що вона проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, а відтак має усі права та обовязки його дружини, члена сім'ї, вдови та має право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувано рішення Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області від 03.07.2014 року про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника, сформоване у листах Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області за №8/Л-6 від 04.07.2014 року та №9/Л-12 від 04.07.2014 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області перевести пенсіонера ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 на пенсію у звязку з втратою годувальника та провести ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника з моменту звернення із відповідною заявою з 21.05.2014 року і виплачувати таку пенсію щомісячно і довічно в розмірі та в порядку передбаченому Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2015 року та прийняти нове рішення, яким у задовольнні позовних вимог відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що що ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька міста Турка, вул.Міцкевича, 11/4 Львівської області є пенсіонером та отримує пенсію за віком в розмірі 1055 грн. 61 коп. Від попереднього шлюбу у ОСОБА_2 є син ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом денної форми навчання Нововолинського факультету Тернопільського національного економічного університету IV-го рівня акредитації на контрактних умовах, стипендії не отримує.

ОСОБА_3 загинув 25.01.2014 року в місті Києві від кульових поранень, отриманих на Майдані Незалежності під час ОСОБА_4 22.01.2014 року.

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований на проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 „а Турківського району Львівської області, але за зазначеною адресою не проживав, що підтверджується довідкою №1293 від 16.05.2014 року, виданою виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області.

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня своєї смерті фактично проживав в квартирі за №4 в будинку за №11 по вулиці Міцкевича в місті Турка Львівської області. На день його смерті разом з ним фактично проживала цивільна дружина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, вони вели спільне господарство, що підтверджується актом про фактичне проживання від 03.03.2014 року, складеного депутатом Турківської міської ради Львівської області в складі комісії.

Як вбачається з рішення Турківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 - 26.07.1968року народження проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 201 року по день його смерті. ОСОБА_3 помер 25.01.2014 року в місті Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №353365 від 15.05.2014 року, яке видане повторно.

Позивачка ОСОБА_2 21.05.2014 року та 06.06.2014 року зверталася до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області із заявами про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, подавши усі наявні у неї документи.

За змістами листів відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області за №8/Л-6 від 04.07.2014 року та за №9/Л-12 від 04.07.2014 року, вбачається, що звернення ОСОБА_2 про переведення її на пенсію в разі втрати годувальника розглядалося 03.07.2014 року із її участю. їй було в цьому відмовлено, оскільки немає підтверджуючих документів того, що вона була дружиною померлого, відповідно, відсутні підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника, відмову сформовано у даних листах.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є абсолютним порушенням конституційних прав позивачки, як людини, життя та здоров'я якої відповідно до ст.3 Конституції України є найвищими соціальними цінностями в Україні, що є неприпустимим в правовій, соціальній та демократичній державі, оскільки, як вже зазначено вище, рішенням Турківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 25.01.2014 року, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2011 року по день його смерті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу. За приписами ч.2 вище вказаної статті непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

В силу дії ст.37 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Статтею 38 Закону передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Згідно ст.44 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У відповідності до п.З ч.І ст.45 „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пунктом 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, чітко визначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, до переліку яких зокрема входить довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником. Тобто в даному випадку, перелік документів які підтверджують наявність родинних стосунків не являється чітко визначеним та вичерпним.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадами суспільства.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 25.01.2014 року, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2011 року по день його смерті.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при вирішенні спірного питання не врахував ряд обставин, які в сукупності підтверджують право позивачки ОСОБА_2 на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, чим порушив її права, як учасника публічно-правових відносин, а тому погоджується із рішенням суд першої інстанції щодо задоволення вимоги адміністративного позову ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 27.01.2015 року у справі № 458/894/14-а -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

ОСОБА_6