Справа № 808/5253/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2015 рокусправа № 808/5253/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року

у справі за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства Ассоль до Запорізької митниці Міндоходів про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2 від 25.04.2014. У задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання відповідача провести митне оформлення товару, що імпортується за основним методом - відмовлено.

Постанова суду першої інстанції щодо задоволення позовних обґрунтована тим, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства. Зокрема, в Рішенні митного органу про коригування митної вартості товарів від 25.04.2014 року не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо. Щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог про зобовязання відповідача провести митне оформлення товару, що імпортується за основним методом, суд першої інстанції обґрунтував тим, що у разі визнання протиправними та скасування рішень митного органу про визначення митної вартості товару, суд не вправі підміняти митний орган, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, митним органом подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає на тому, що за результатами проведеного контролю було виявлено, що митна вартість ввезеного товару значно відрізнялась від рівня митної вартості таких товарів, імпортованих на митну територію України.

Представники позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін. Суду пояснили, що 23.04.2014 року позивачем було предявлено до митного оформлення товар запасні частини до бульдозеру за основним методом визначення митної вартості. Натомість, митний орган запросив додаткові документи, посилаючись на те, що надані документи не містять усіх даних для оформлення за цінами, вказаними в довідці про транспортні витрати. Довідка про транспортні витрати є документом перевізника, який не може знати про всі товарні позиції позивача. При цьому митному органу були надані всі необхідні документи для здійснення митного оформлення за основним методом.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.02.2014 між Приватним малим виробничо-комерційним підприємством Ассоль (покупець) та ТОВ Челябінський тракторний завод - Уралтрак, м. Челябінськ, Росія (продавець), укладено контракт купівлі-продажу № 804/51496379/14007, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець придбає товар згідно специфікацій. Покупець придбає товар у кількості та по ціні, вказаній в специфікації до зазначеного контракту. Оплата за товар здійснюється в рублях Російської Федерації. Згідно зазначеного контракту, поставка товару запасні частини до бульдозера Б10М, відповідно до специфікації № 6 від 12.03.2014, специфікації № 7 від 14.03.2014, здійснюється на умовах FCA м. Челябінськ у відповідності до Інкотермс 2010 (а.с. 27-31, 35-38). Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару згідно зі специфікацією № 7 від 14.03.2014 та специфікацією № 6 від 12.03.2014 до вищевказаного контракту, позивачем до митного органу 23.04.2014 подана електронна митна декларація № 112020000/2014/001011, у якій митна вартість товару за № 7 в декларації визначена позивачем за ціною контракту 18905,81 RUB, митна вартість товару за № 13 визначена за ціною контракту 109729,20 RUB (а.с. 90-97). Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару (запасні частини до бульдозера Б10М), митним органом виявлені розбіжності у звязку з чим, у відповідності до статті 53 Митного кодексу України у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязвних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу стосовно витребування додаткових документів, декларант повідомив, що:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутній, оскільки саме завод-виробник відповідальний за фінансове врегулювання та поставку продукції, з яким безпосередньо підприємство уклало контракт купівлі-продажу;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) не здійснюються, оскільки підприємство співпрацює із заводом-виробником;

- закупівля товару виробника відбувається за прямими поставками за контрактом купівлі-продажу (без залучення посередницьких організацій);

- товар, ввезений підприємством, не є обєктом біржових торгів.

При цьому, позивачем було надано додаткові документи та відомості, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: лист № ВТФ/20/1-200 від 24.04.2014 та лист № ВТФ/20/1-201 від 24.04.2014, товарну накладну № 13-6631 від 10.04.2014, товарну накладну № 13-6632 від 10.04.2014, товарну накладну № 13-6633 від 10.04.2014, товарну накладну № 13-6634 від 10.04.2014, товарну накладну № 13-6635 від 10.04.2014, що підтверджують факт відвантаження продукції за цінами вказаними у додатках (специфікаціях) до контракту. Декларант повідомив митний орган про те, що ним надані всі наявні в нього документи, інші документи надаватися не будуть (а.с. 98-99).

25.04.2014 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом RUB 19598,31 за товаром № 7 та RUB 159627,67 за товаром № 13 (а.с. 12-14). Зазначене рішення митного органу обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки виявлено, що в довідці про транспортні витрати від 15.04.2014 № 1404151 назва товару не відповідає назві товару зазначеному в рахунку-фактурі від 10.04.2014 № 74. Документи, які були надані на вимогу Запорізької митниці Міндоходів, а саме товарні накладні не можуть братись до уваги, оскільки не містять відомості, що дають змогу ідентифікувати їх з товарами, що декларуються. В товарних накладних в графі основание зазначено Контракт але не зазначено реквізити (дата, номер) зовнішньоекономічного контракту між ТОВ Челябінський тракторний завод Уралтрак та ПМВКП Ассоль. Також декларантом не надані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112020000/2014/00020 за поданою митною декларацією № 112020000/2014/001011, у якій як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості (а.с. 15-16). В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме подання нової митної декларації згідно з рішенням про корегування заявленої митної вартості.

25.04.2014 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112020000/2014/001043, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій (а.с. 101-117).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обовязок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, рахунків-фактури та інших документів постачальника.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 МКУ є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно матеріалів справи Запорізькою митницею Міндоходів були витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару з підстав виявлення наступних розбіжностей: в довідці про транспортні витрати від 15.04.2014 № 1404151 назва товару не відповідає назві товару зазначеному в рахунках-фактурах від 10.04.2014 №№ 13-6631, 13-6632, 13-6633, 13-6634, 136635. При цьому, у довідці про транспортні витрати міститься посилання на товарно-транспортну накладну CMR 129225, яка в свою чергу містить інформацію щодо відповідних рахунків-фактур та зовнішньоекономічного контракту № 804/51496379/14007 від 12.02.2014 за яким здійснювалась поставка товару. Також у довідці про транспортні витрати зазначається щодо транспортних витрат на перевезення вантажу запасні частини до трактору Т170, Т10 та бульдозеру Б10М, що і було товаром, наданим до митного оформлення за митною декларацією № 112020000/2014/001011 від 23.04.2014, а вже у відповідних рахунках-фактурах, міститься інформація по кожній товарній позиції з цінами щодо товару, який поставлявся.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, з наявних під час митного оформлення документів, можливо було визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1). До того ж, в поданій митній декларації № 112020000/2014/001011 від 23.04.2014, в графі Вантажні місця та опис товарів, Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи зазначено назву товару, що декларується та відповідні документи на підтвердження ідентифікації зазначеного товару, а саме по товару № 7 задекларовано ЗУБ. Кат. номер 50-50-58. Складальна деталь розпушувального обладнання бульдозера Б10М, що відповідає інформації, яка міститься в поданих рахунку-фактурі № 136634 від 10.04.2014 та Додатку № 7 (Специфікації) від 14.03.2014; та по товару № 13, де задекларовано товар УЩІЛЬНЕННЯ. Кат. номер 24-19-119СП. Складальна деталь бортового редуктора бульдозера Б10М, що також відповідає інформації, яка міститься у відповідному рахунку-фактурі № 13-6633 від 10.04.2014 та Додатку № 6 (Специфікації) від 12.03.2014.

Щодо додатково поданих товарних накладних № 13-6631, № 13-6632, № 13-6633, № 13-6634, № 13-6635 від 10.04.2014, Запорізькою митницею Міндоходів в Рішенні про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2 від 25.04.2014 зазначено, що в товарних накладних в графі основание зазначено Контракт але не зазначено реквізити (дата, номер) зовнішньоекономічного контракту між ТОВ Челябінський тракторний завод Уралтрак та ПМВКП Ассоль. Проте, у відповідних товарних накладних в графі Основание окрім Контракту також вказані і його реквізити та номер відповідного Додатку (Специфікації) до контракту у відповідній графі, а саме:

- товарна накладна № 13-6633 від 10.04.2014 за контрактом № 804/51496379/14007 від 12.02.2014, Додаток № 6 (Специфікація);

- товарна накладна № 13-6634 від 10.04.2014 за контрактом № 804/51496379/14007 від 12.02.2014, Додаток № 7 (Специфікація).

У кожній з зазначених товарних накладних також міститься інформація щодо товару, яка відповідає інформації в митній декларації № 112020000/2014/001011 від 23.04.2014 та документам, поданим до митного оформлення (а.с. 56-61).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги посилання відповідача, що декларантом не надані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та повідомлення ПМВКП Ассоль, що прайс-листи не передбачені політикою підприємства, про що також було зазначено в листі заводу-виробника № ВТФ/20/1-201 від 24.04.2014 (а.с. 42), який подавався до митного органу на вимогу щодо надання додаткових документів, та надано лист ВТФ/20/1-200 від 24.04.2014 щодо знижок, наданих ПМВКП Ассоль (а.с. 41).

З урахуванням викладених обставин справи, на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України, щодо поставки запасні частини до бульдозера Б10М за контрактом № 804/51496379/14007 від 12.02.2014 надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1) та надано обґрунтовані пояснення з підстав не надання додатково витребуваних документів, у звязку з чим вважає, що ПМВКП Ассоль на вимогу Запорізької митниці Міндоходів надані всі документи, можливість надання яких обєктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, щодо раніше визнаних (визначених) митних вартостей за методом 1-6 (з розрахунку 124,83 рублів РФ/кг для товару № 7 та 245,43 рублів РФ/кг для товару № 13) за МД № 125130005/2014 від 27.03.2014 та МД № 125130009/2014/655626 від 07.02.2014. При визначені митної вартості застосована наявна у митного органу інформація щодо вартості товару та застосовано метод № 6.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2 від 25.04.2014 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що митним органом не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. З дій митного органу та прийнятих рішень не вбачається наявність потреби витребування у позивача додаткових даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, наявність виникнення у нього обєктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги щодо зобовязання відповідача провести митне оформлення товару, що імпортується за основним методом методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), - не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. У звязку з чим, у разі визнання протиправними та скасування рішень митного органу про визначення митної вартості товару, суд не вправі підміняти митний орган, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства Ассоль до Запорізької митниці Міндоходів про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна