Справа № 809/2086/13-а
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2013-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" липня 2013 р. справа № 809/2086/13-а

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного

позову ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 76018,

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018,

про скасування вимоги про сплату недоїмки № Ф-112 від 01.03.2013 року та рішення про застосування штрафної санкцій і нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1732-Ф від 20.03.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування вимоги про сплату недоїмки № Ф-112 від 01.03.2013 року та рішення про застосування штрафної санкцій і нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1732-Ф від 20.03.2013 року.

З'ясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі та дотримання позивачем вимог до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України Про судовий збір.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2013 рік, який вступив в дію з 01.01.2013 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1 147,00 грн.

При визначенні характеру даного адміністративного позову суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій, в тому числі про визначення іншими органами контролю грошових зобовязань, які підлягають сплаті до бюджетів різних рівнів та до небюджетних цільових фондів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржуються вимога про сплату недоїмки № Ф-112 від 01.03.2013 року та рішення про застосування штрафної санкцій і нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1732-Ф від 20.03.2013 року, якими визначено суму сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені в загальному розмірі 5 071,90 грн.

Таким чином, суд вважає, що звернені до суду вимоги про скасування вимоги про сплату недоїмки № Ф-112 від 01.03.2013 року та рішення про застосування штрафної санкцій і нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1732-Ф від 20.03.2013 року, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача (ОСОБА_1), є майновими.

З урахуванням загального розміру оскаржуваної вимоги і рішення коментованого Закону сума судового збору складає 114,70 грн.

Суд також зазначає, що згідно положень частини 1 статті 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному веб-порталі Судова влада України в розділі Реквізити для сплати судового збору для сплати судового збору визначені платіжні реквізити його перерахування.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтею 106, частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування вимоги про сплату недоїмки № Ф-112 від 01.03.2013 року та рішення про застосування штрафної санкцій і нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1732-Ф від 20.03.2013 року, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову майнового характеру 24 липня 2013 р. та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2