Справа № 2а-3877/10/2570
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/54920/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М., (доповідач),

суддів: Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ), Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції (далі - Чернігівська МДПІ) про визнання протиправними дій щодо не проведення оплати праці за касаційною скаргою позивача на судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати неправомірними дії Чернігівської МДПІ, допущені при застосуванні законодавства про оплату праці, які полягають в не проведенні компенсації за службу в надурочний час у січні 2007 року;

стягнути з відповідача на його користь заробіток за службу в надурочний час за 23 січня 2007 року в розмірі 41,05 грн.; 69,59 грн. заробіток за службу в дні щотижневого відпочинку (суботу) 13 січня 2007 року, 164,16 грн. за службу в дні щотижневого відпочинку 4, 14 січня 2007 року за понад встановлену тривалість робочого дня, 87,55 грн. недоплачений заробіток за дні відрядження у січні 2007 року та 31.64 грн. премію за січень 2007 року.

Посилався на наявність у роботодавця заборгованості по оплаті праці та безпідставність невиплати коштів. Зокрема, 23 січня 2007 року за графіком чергування він працював з 08:00 год. до 21:00 год., тоді як установлена тривалість робочого дня з 09:00 год. до 18:00 год. 04 та 14 січня 2007 року, що були днями щотижневого відпочинку за графіком чергування чергував з 08:00 год. до 21:00 год., тоді як установлена тривалість робочого дня складає 8 годин. При обчисленні премії за січень 2007 року відповідачем не враховано посадовий оклад за фактично відпрацьований час (32 години) в дні щотижневого відпочинку та службу понад установлений законодавством робочий час 04, 13, 14 та 23 січня 2007 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами попередніх інстанцій, просить рішення судів скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до пункту 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає дійсним обставинам справи, за роботу у вихідний день - 04.01.2007 року рішенням суду у справі № 2а-1020/09 стягнуто на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 139,19 грн. За 14.01.2007 року, який теж був вихідним днем йому надано відгул.

Згідно табелю робочого часу за січень 2007 року 13 січня позначено як вихідний день. Розпорядчих документів про залучення ОСОБА_1 до служби в цей день немає . Аналогічна обставина встановлена й щодо 23.01.2007 року

За правилами, викладених у частинах першій, третій та четвертій статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Позивачем не доведено факт залучення його до служби 13 та 23.01.2007 року. Згідно пункту 3 Інструкції про порядок залучення працівників органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час, в дні щотижневого відпочинку та святкові дні і надання відповідних компенсацій, затвердженої наказом МВС України від 17.12.1991 року №530 (далі - Інструкція № 530), підставами залучення працівників ОВС до надурочної служби чи служби в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є письмові накази (вказівки) керівників органів внутрішніх справ; графіки нарядів, чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. При цьому в наказі зазначаються підстави, що викликали необхідність залучення працівників до надурочної служби або служби і дні щотижневого відпочинку і святкові дні, перелік залучених працівників, тривалість служби.

Пунктом 5 Інструкції № 530 встановлено, що в кожному органі внутрішніх справ наказом або вказівкою керівника призначається працівник, який здійснює персональний облік служби особового складу в надурочний час, дні щотижневого відпочинку та святкові дні.

За правилами пункту 6 Інструкції № 530 облік здійснюється шляхом заповнення щомісячного табеля. Підставами внесення записів в табель є службові документи, зазначені в пункті 3 Інструкції. Заповнений табель поточного місяця, підписаний працівником, що веде облік, і затверджений керівником органу, графіки чергувань, накази та подорожні листи з відповідними розпорядженнями є підставою для надання компенсацій і передаються в фінансовий апарат до 5 числа наступного місяця.

Враховуючи викладене, підставою для виплати компенсації за службу в надурочний час у даному випадку можуть бути письмові накази (вказівки) керівників органів внутрішніх справ та відповідні щомісячні табелі, якими мав здійснюватися облік служби особового складу.

Наказом Державного комітету статистики України № 489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» встановлено, що облік використання робочого часу працівниками фіксується підприємствами, установами, організаціями в табелях обліку робочого часу, який відображає дані про відпрацьований час, явку та причини неявки на роботу, про роботу в нічний час чи надурочний час тощо.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про залучення позивача 13 та 23 січня 2007 року для роботи в надурочний час.

З урахуванням зазначених обставин, не можуть бути задоволені й вимоги недоплаченої премії за січень 2007 року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до Переліку типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20 липня 1998 року №41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 1998 року за №576/3016, строк зберігання табелів обліку робочого часу становить три роки. Позивач звернувся з позовом у 2010 році про стягнення компенсації за службу в понадурочний час за 2007 рік, тому відповідно до чинного законодавства, табелі обліку робочого часу не збереглися, що унеможливлює встановити дійсний відпрацьований час ОСОБА_1

При виявленні розбіжностей у заповненні табелю робочого часу, працівник повинен з'ясовувати помилки, одразу після заповнення даних табелю. В даному випадку роботодавець довів правомірність своїх дій.

Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про підробку відповідачем документів - табелів робочого часу, в яких не відображався час служби понад установлений законодавством робочий час. У випадку порушення порядку залучення до несення служби позивач не позбавлений був прав оскаржити таке рішення у визначений законом строк.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман