Справа № 348/496/15а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 876/5032/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

Головуючого судді : Довга О.І

Суддів: Ліщинський А.М

Запотічний І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

03 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, відповідно до якого просить визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування пільгового обчислення стажу та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні стажу період роботи у спеціальному поселенні Лайське будівельне управління з 09.05.1949 року по 05.06.1960 року та зробити перерахунок і виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з вересня 2014 року.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на те,що оскаржуване рішення є незаконним,таким,що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Позивач-ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області з 1988 року та отримує пенсію по віку.

Згідно довідки управління МВС у Івано-Франківській області №3/3-19254 від 23.03.1992 року ОСОБА_2 разом із батьком ОСОБА_4 були виселені на спецпоселення з конфіскацією майна з с.Красна Ланчинського району Станіславської області в Асиновський район Тюменської області,де перебувала з 20.02.1949 року до 17.02.1960 року,а також на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» остання реабілітована.

За час перебування на спецпоселенні позивач працювала в Лайському будівельному управлінні з 09.05.1949 року до 05.06.1960 року, що підтверджується записами в її трудовій книжці.

При вирішенні даного спору суд І інстанції встановив,що згідно ст.58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, необгрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, необгрунтовано репресованим і згодом реабілітованим, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.

Статтею 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» передбачена реабілітація всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Відповідно до ст.6 наведеного Закону реабілітованим громадянам відповідно до ст.1 цього Закону час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Згідно матеріалів справи убачається, що позивач разом з членами своєї сімї перебували на спецпоселенні, що не можна вважати часом тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання або перебування на примусовому лікуванні.

Також позивач реабілітований за ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», а не за ст.1 цього Закону.

За таких обставин чинне законодавство не передбачає можливості зарахування реабілітованим особам часу перебування на спецпоселенні до стажу в потрійному розмірі.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Надвірнянськогот районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. по справі № 348/496/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після отримання її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Довга О.І

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І