Справа № 817/165/15
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/165/15

30 червня 2015 року 15год. 27хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Вавелюк А.І та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " ОСС
до ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області
визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Кооперативне підприємство « Рівненське гуртово-роздрібне обєднання» ОСС (далі КП «ГРО» ОСС) звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09.10.2014 року № та № НОМЕР_1.

Відповідно до вимог ст.55 КАС України суд здійснив заміну первинного відповідача ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на належного - ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

В судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримані представником позивача, яка, зокрема, пояснила, що перевірка проведена відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України , відтак відомості, відображені в акті перевірки, не можуть братися до уваги відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України , оскільки вони одержані з порушенням закону. Посилалася на те, що дані облікової картки платника не відповідають даним, відображеним в акті перевірки.

На таких підставах просила позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засідання позов не визнала, подала письмові заперечення та, зокрема, пояснила, що актом перевірки від 29.09.2014 року було встановлено порушення позивачем п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати узгодженого податкового зобовязання з ПДВ. У звязку з цим податковим органом були прийняті податкові повідомлення - рішення від 09.10.2014 року № на суму штрафу 35962,97 грн. у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу та від 09.10.2014 року № на суму штрафу 17447,97 грн. у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу. Нарахування штрафів було проведено згідно з вимогами п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

На таких підставах просила в позові відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцію у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області за результатами акта перевірки №278 від 29.09.2014 року (а.с.89-90) прийняті податкові-повідомлення-рішення № від 09.10.2014 року, яким визначено КП « ГРО» ОСС зобовязання у вигляді штрафу в сумі 17447 гривень 97 коп. за платежем податок на додану вартість, та № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року, яким визначено КП « ГРО» ОСС зобовязання у вигляді штрафу в сумі 35962 гривні 97 коп. за платежем податок на додану вартість (а.с.8,9).

Оцінюючи спірні правовідносини, суд зазначає таке.

У відповідності до п.п.20.1.4 п.20.1. ст 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податку в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено види перевірок, які мають право проводити органи державної податкової служби, а саме: камеральні, документальні, фактичні.

Відповідно до п. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

З акта перевірки № 278 від 29.09.2014 року вбачається, що податковим органом проведена перевірка позивача на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, при цьому відображено відомості щодо дати та сум фактичної сплати податкових зобовязань. Таким чином, податковим органом досліджувались не виключно дані, зазначені в податковій декларації платника податків, а також інші відомості, а тому проведена перевірка не є камеральною відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України, а є документальною перевіркою.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальні перевірки можуть бути плановими або позаплановими, а також виїзними або невиїзними.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби (пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України). Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначено в статті 79 Податкового кодексу України.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках або отриманих в іншій спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст. 79 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що податковий орган порушив установлену законом процедуру проведення документальної перевірки, діяв поза межами правового поля. Відтак відображені в акті перевірки відомості не можуть братися до уваги відповідно до ч.3 ст. 70 КАС України, оскільки такі відомості одержані контролюючим органом з порушенням закону.

Крім того, суд зазначає, що ст. 32 Податкового кодексу України встановлено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.

Зміна строку сплати податку здійснюється у формі відстрочки та розстрочки.

Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обовязку.

Пунктами 100.1 та 100.2 ст.100 Податкового кодексу України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобовязань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобовязань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Платник податків має право звернутись до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до п.100.6 ст. 100 Податкового кодексу України розстрочені суми грошових зобовязань або податкового боргу (у тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до зазначених норм податкового законодавства рішенням контролюючого органу про розстрочення сплати податкового боргу №111 від 18.07.2013 року Кооперативному підприємству «Рівненське гуртово-роздрібне обєднання» ОСС були встановлені нові строки сплати податкового зобовязання з податку на додану вартість (а.с.101). На підставі цього рішення між позивачем та відповідачем був укладений договір про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 18.07.2013 року №132 (а.с.102).

Пунктом 3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №574 від 10.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 31.10.2013 року за №1853/24385, встановлено, що на розстрочені (відстрочені) грошові зобовязання (податковий борг) пені та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання ) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (податкового боргу).

Розрахунок штрафних санкцій здійснений відповідачем без урахування факту укладання договору про розстрочення сплати податкового боргу та факту перенесення строків сплати податкового боргу з звязку з його розстроченням. Відповідачем нараховані позивачу штрафні санкції на розстрочену суму грошового зобовязання (податкового боргу) в період дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (податкового боргу), що суперечить приписам вищевказаних норм податкового законодавства.

Покликання представника відповідача на прийняті рішення про скасування розстрочення податкового боргу суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів повідомлення про це позивача.

Крім того, контролюючим органом не враховано фактичну сплату позивачем розстрочених сум відповідно до рішення №111 , а також поточних грошових зобовязань, що підтверджується виписками банку, платіжними дорученнями та відображено в обліковій картці.

Дані облікової картки платника податків, яка долучена до матеріалів справи відповідачем (а.с.166-180), не підтверджують висновків щодо порушення строків сплати податкового боргу, викладених в акті перевірки №278 від 29.09 2014 року, а відомості щодо нарахування та сплати грошових зобовязань є перекрученими та недостовірними

Крім того, відповідачем не проведено відповідних коригувань по картці особового рахунку з ПДВ та не зменшено суму узгодженого зобовязання, визначену податковим повідомленням - рішенням № 000207234/0 від 29.06.2010 року у сумі 159999 гривень у справі № 2а-6056/10/1770, у звязку з тим, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.08.2014 року скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року, а справу направлено на новий розгляд (а.с.31-41, 80-85). На даний час рішенням окружного адміністративного суду від 01.10.2014 року у цій же справі, яке набрало законної сили 01.12.2014 року, спірні податкові повідомлення-рішення скасовані, а відтак податковий борг на цю суму взагалі відсутній (а.с.181-184).

Таким чином, з 05.08.2014 року відповідно до приписів п.56.18 ст. 56 Податкового Кодексу України грошове зобовязання з ПДВ, визначене податковим повідомленням №000207234/0 від 29.06.2010 року, стало неузгодженим та в порядку, визначеному п.57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у звязку з його сплатою підлягало зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу або грошового зобовязання. Такий висновок суду підтверджується і постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/199/15 від 17 квітня 2015 року, що не оскаржена відповідачем та набрала законної сили, якою визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області щодо невнесення відповідних записів в обліковій картці платника податків в звязку з скасуванням ППР №000207234/0 від 29.06.2010 року у справі № 2а-6056/10/1770 (а.с.52-53).

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідач не довів правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 09.10.2014 року № та № НОМЕР_1, а отже вони є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню повністю.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 182 гривень 70 коп. згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача з Державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 09.10.2014 року № та від 09.10.2014 року №.

Присудити на користь позивача КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " ОСС із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Борискін С.А.