Справа № 2-а/679/14/2015
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/14/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Савіцький Л.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області (далі управління ПФУ в м.Нетішин Хмельницької області) в якому просила визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язати його здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2011 року, для обчислення якої врахувати лише заробітну плату (дохід) та індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, який становить не менше 4,30388, та виплату суми недоплаченої пенсії починаючи з 01.10.2011 року, зобов'язати привести у відповідність її стаж роботи та заробітну плату, а саме врахувати її обов'язковий трудовий стаж - 30 років та 7 років понаднормового стажу та врахувати показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012 рік в розмірі 2752,95 грн., тобто рік який передує року звернення за перерахунком пенсії, стягнути з відповідача на її користь 2000 грн. моральної шкоди.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 2009 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати і в 14.03.2013 році звернулась до управління ПФУ в м.Нетішин Хмельницької області з заявою про перерахунок їй пенсії як працюючому пенсіонеру, з урахуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за календарний рік, який передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто 2012 рік, та для обчислення пенсії врахувати заробітну плату та індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, який становить не менше 4,30388.

У відповідь на вказану заяву, відповідач надіслав ОСОБА_2 лист № 45-В-10 від 07.11.2014 року зі змісту якого вбачається, що відповідно до поданої заяви останній було здійснено перерахунок пенсії з 01.03.2013 року, згідно ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Після проведеного перерахунку страховий стаж ОСОБА_2 становить 37 рокві 4 місяці 8 днів, пенсія обчислена із заробітку з 01.07.2000 року по 28.02.2013 року, відповідно її розмір становить 3567,71 грн.: 1573 грн. (середній заробіток по н/г за 2008 рік) х 4,30388 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати)=6774,26грн. (середній заробіток для обчислення пенсії) х 0,50400 (коефіцієнт стажу)=3414,23 грн. (основний розмір пенсії)+53,48 (доплата за понаднормовий стаж 7 років-764,0*)+100 грн. (доплата з 01.05.2012 року згідно з постановою Кабінету міністрів України №327 від 23.04.2012 р.)=3567,71 грн.-розмір пенсії з 01.03.2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позовні вимоги позивача не грунтуються на вимогах чинного законодавства, крім того, відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача для розрахунку її пенсії відповідачем взято саме той індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який вона просила врахувати в своїй заяві про перерахунок пенсії, а тому протиправність в діях відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу відсутня.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте вважає, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-4 (далі Закон № 1058-4), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 2009 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Нетішині та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати і в 2013 році набула право на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер. 14.03.2013 року за заявою позивача відповідачем здійснено перерахунок її пенсії з дорахуванням страхового стажу та заробітку після попереднього перерахунку.

Як встановлено судом першої інстанції із матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, перерахунок пенсії та оптимізація індивідуального коефіцієнта її заробітної плати була проведена згідно поданої нею ж заяви автоматизованим способом, на чому наполягала сама позивач. При цьому, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після оптимізації був визначений - 4.30388.

Позивачу із загальної кількості місяців страхового стажу при обчисленні заробітку вилучено 44 місяці, які автоматично в комп'ютерному режимі визначено програмним забезпеченням як місяці з найменшим заробітком. «Оптимізація» проводиться в комп'ютерному режимі згідно програми розробленої Пенсійним фондом України з відповідним погодженням Міністерства праці та соціальної політики України.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено верхню граничну межу «до 60 календарних місяців» і не вказано нижню.

Таким чином, вилучення відповідачем із загальної кількості 44 календарних місяців страхового стажу не суперечить положенням закону, оскільки становить величину «до 60 календарних місяців» та не перевищує 10% тривалості страхового стажу врахованого в одинарному розмірі.

Вказане підтверджується розпорядженням № 114018 від 13.06.2014 року, розрахунком до нього, заявою позивача від 14.03.2013 року та не спростовано останньою.

Правомірність дій відповідача при обчисленні пенсії ОСОБА_2, щодо проведення оптимізації індивідуального коефіцієнта її заробітної плати, нарахування стажу та заробітної плати, обов'язкового трудового та понаднормового стажу при призначенні (перерахунку) її пенсії підтверджується також даними висновку експерта № 8210 від 16.03.2015 року за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для визнання вказаного експертного висновку неналежним доказом, на чому наполягє позивач, не вбачається, оскільки судовий експерт ОСОБА_3, проводячи судово-економічну експертизу та складаючи відповідний висновок, був попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до вимог КПК України за завідомо неправдивий висновок, провів експертизу за письмовою вказівкою керівника експертної установи та не вирішував питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта, в зв'язку з чим у відповідності до вимог п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями) виклав поставлені на вирішення експертизи питання правового та ревізійного характеру в редакції, що відповідає Рекомендаціям.

Також ОСОБА_3, під час розгляду справи судом першої інстанції в відкритому судовому засіданні, підтвердив, що складений ним висновок в повній мірі є документально та нормативно обґрунтованим і порядок його складання відповідає вимогам нормативно- правових актів, які регламентують такий порядок.

Отже колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що УПФУ в м.Нетішині під час перерахунку пенсії позивачу діяло правомірно та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Проте, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про застосування при перерахунку її пенсії показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012 рік, суд першої інстанції вірно зазначивши, що позивач раніше вже оспорювала вказаний перерахунок в судовому порядку і у справі за її позовом винесено постанову Нетішинського міського суду Хмельницького суду від 23.10.2014 року, яка ухвалою Вінницького апеляційного суду 17.12.2014 року залишена без змін, не врахував положень п.4 ч.1 ст.157 КАС України та дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволені цієї позовної вимоги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває првадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими сторонами.

Таким чином, постанова суду в частині відмови в задоволенні вищевказаної позовної вимоги, підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині ухвали про закриття провадження у справі.

Крім того, суд першої інстанції не вирішив питання щодо позовних вимог позивача поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач в своєму позові не ставила питання про поновлення строку звернення до суду за захистом порушених прав, не подавала відповідної заяви, а також не навела суду доказів, що свідчили б про поважність пропуску нею вказаного строку, суд апеляційної інстанції вважає, що її позовні вимоги за період з 01.10.2011 року по 17.05.2014 року, слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає частковому сксасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року - в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фодну України в м.Нетішині Хмельницької області, про перерахунок пенсії за період з 01.10.2011 року по 17.05.2014 року скасувати та постановити в цій частині ухвалу про залишення позову без розгляду.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року - в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фодну України в м.Нетішині Хмельницької області про перерахунок пенсії ОСОБА_2 з врахуванням показника середньої заробітної плати працвників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012 рік, скасувати та постановити в цій частині ухвалу про закриття провадження у справі.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_5