Справа № 804/18735/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 рокусправа № 804/18735/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі № 804/18735/14 за позовом Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фотолюкс - Україна» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна об'єднана Державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 13 листопада 2014 року звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фотолюкс-Україна», згідно з яким просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача на користь бюджету на р/р згідно з бюджетною класифікацією в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 40004,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач має податковий борг у розмірі 40004,31 грн, який добровільно не сплачує.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що право власності на будівлю, в тому числі і право користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля, перейшли від ТОВ «Фотолюкс-Україна» до іншої особи, у зв'язку з чим ТОВ «Фотолюкс-Україна» в розумінні положень ст.ст.269, 270 Податкового кодексу України з моменту переходу права власності на будівлю не є платником податку на зазначену земельну ділянку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що ТОВ «Фотолюкс-Україна» самостійно подано до податкового органу податкову декларацію із земельного податку за земельні ділянки державної та комунальної власності від 19 лютого 2014 року № з самостійно нарахованою сумою податкового зобов'язання з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. ТОВ «Фотолюкс-Україна» не сплачено податкові зобов'язання по періодам:

- за серпень 2014 року терміном сплати 30 вересня 2014 року в розмірі 19756,75 грн.;

- за вересень 2014 року терміном сплати 30 жовтня 2014 року в розмірі 19784,45 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ «Фотолюкс-Україна» 12 серпня 2004 року зареєстровано як юридичну особу, з 18 листопада 2014 року відповідач перебуває в стані припинення за рішенням засновників та знаходиться на податковому обліку в Лівобережній ОДПІ м. Дніпропетровська (а.с.22-24).

19 лютого 2014 року ТОВ «Фотолюкс-Україна» до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська подано звітну податкову декларацію з земельного податку за 2014 рік, згідно якої сума земельного податку на 2014 рік становить 237413,44 грн., у тому числі: по 19784,45 грн. щомісячно за період січень-листопад 2014 року та за грудень - 19784,49 грн (а.с.5-8).

У зв'язку із несплатою грошового зобов'язання за період серпень-вересень 2014 року Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська у відношенні ТОВ «Фотолюкс-Україна» було складено податкову вимогу форми «Ю» від 01 вересня 2014 року №5402-25 у сумі 19 756,79 грн., яка отримана відповідачем 19 вересня 2014 року (а.с.9).

У зв'язку із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання податковий орган звернувся із відповідним позовом до суду.

Правомірність стягнення податкового боргу у розмірі 40004,31 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача відсутні підстави для проведення плати за землю за серпень-вересень 2014 року.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі - орендна плата) - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 269 Кодексу, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У відповідно до ст. 270 цього Кодексу, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно п.288.1. ст.288 Кодексу, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2.). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4.). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди (пункт 288.5.).

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 цього Кодексу, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом. Так, згідно з частинами першою, другою статті 116 Земельним кодексом громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Таким чином, діючим законодавством України визначено, що у разі набуття права власності на будівлю, споруду, що перебуває у власності, припиняється право користування земельною ділянкою на якій вони розташовані. До особи, яка набула право власності на споруду чи будівлю, розміщені на земельній ділянці, переходить право користування земельною ділянкою та обов'язок плати податку на землю.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини які свідчать про те, що подана ТОВ «Фотолюкс-Україна» декларація з земельного податку за 2014 рік сформована відносно земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, буд. 66 «Д», на якій знаходиться комплекс будівель та споруд, що на цей час належить ТОВ «АТ БУД» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 11 серпня 2014 року (а.с.25-28).

Таким чином, враховуючи зазначені норми права та вірно встановивши обставини справи які свідчать про те, що право власності на будівлю, в тому числі і право користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля, 11 серпня 2014 року перейшли від ТОВ «Фотолюкс-Україна» до ТОВ «АТ БУД», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з моменту переходу права власності на будівлю відповідач не є платником податку на зазначену земельну ділянку.

Отже, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про відсутність у відповідача підстав для проведення плати за землю за серпень - вересень 2014 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі № 804/18735/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 06 липня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко