Справа № 826/18976/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротелекомгруп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротелекомгруп» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротелекомгруп» пред'явило позов до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.11.2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 28.10.2014 року по 03.11.2014 року ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, згідно норм пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 28.10.2014 року № 1943, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Євротелекомгруп» з питань своєчасності, достовірності, повноти та нарахування податку на додану вартість за липень 2014 року при взаємовідносинах з ТОВ «Джі-Ес-Сі» (ідентифікаційний код 38826077), за результатами якої складений акт від 05.11.2014 року № 3013/26-53-22-04-21/38308510 (надалі - акт перевірки).

В тексті акта перевірки містяться висновки про завищення позивачем, в порушення норм п. 198.1 і п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.6 і п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), показника податкового кредиту за звітний період липень 2014 року на суму податку на додану вартість 143 241,00 грн. Епізод даного правопорушення відповідач пов'язує з фактом неправомірного формування ТОВ «Євротелекомгруп» податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Джі-Ес-Сі» на підставі договорів поставок за наведеним переліком, яке, на думку перевіряючого, не мало реальних можливостей для здійснення зазначених господарських операцій.

25.11.2014 року ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі зазначеного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення (форми «Р») за № , яким визначила ТОВ «Євротелекомгруп» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 179 051,00 грн., в т.ч. 143 241,00 грн. за основним платежем, 35 810,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що обґрунтованість та законність прийняття податкового повідомлення-рішення відповідачем суду доведена, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає зокрема у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг.

При цьому згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пункти 14.1.156, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж статті є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із частини другої ст. 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Частиною першою ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Частиною 2 визначено перелік обов'язкових реквізитів первинних документів: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів і податкових накладних.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011року № 1936/11/13-11).

Як встановлено матеріалами справи, в червні та липні 2014 року між ТОВ «Євротелекомгруп», в особі директора ОСОБА_5, і ТОВ «Джі-Ес-Сі», в особі директора Іващенко І.О., укладено ряд однотипних за змістом письмових договорів поставок (від 26.06.2014 року б/н, від 04.07.2014 року б/н, від 07.07.2014 року б/н, від 09.07.2014 року б/н, від 10.07.2014 року б/н, від 11.07.2014 року б/н, від 14.07.2014 року б/н, від 15.07.2014 року б/н, від 16.07.2014 року б/н, від 17.07.2014 року б/н, від 18.07.2014 року б/н та від 21.07.2014 року за № 072101, згідно яких ТОВ «Джі-Ес-Сі» (Продавець) зобов'язувався передати у власність Покупця (позивача) товари електротехнічного призначення, а Покупець, в свою чергу, приймати та оплачувати такі товари в кількості та за ціною згідно видаткових накладних. Загальна кількість товару, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначається сторонами в специфікаціях, що узгоджуються сторонами при кожній окремій поставці та являються невід'ємними частинами даного Договору. Поставка продукції зі складу Продавця може здійснюватися у певні способи, зокрема: транспортом Покупця (приймання товару по кількості та по якості здійснюється Покупцем згідно кількості вказаній у видаткових накладних); транспортними засобами перевізника (посередника) (приймання товару по кількості та по якості здійснюється Покупцем згідно кількості вказаній у видаткових накладних). Продавець додає до кожної партії товару рахунок-фактуру, видаткову та податкову накладну.

Відповідно до пояснень позивача, впродовж періоду з 26.06.2014 року по 31.07.2014 року ТОВ «ДЖІ-ЕС-СІ» поставило на користь позивачу товарів на загальну суму 887 061,29 грн. Обсяги таких господарських операцій були відображенні ТОВ «Євротелекомгруп» у податковій звітності з ПДВ за звітні періоди червень, липень і серпень 2014 року, в тому числі за липень 2014 року - 859 443,29 грн. (в т.ч. ПДВ - 143 240,55 грн.). Перевезення партій товарів зі складу Постачальника здійснювалося Покупцем (позивачем) самотужки, а саме: через перевізника ФОП ОСОБА_7 на підставі договору про надання транспортних послуг від 01.05.2014 року № ТР-05/1 або з використанням власного (орендованого) автомобільного транспорту.

На підтвердження фактів здійснення ТОВ «Джі-Ес-Сі» поставок товарів на користь ТОВ «Євротелекомгруп» та проведення розрахунків за такі отримані товари позивач надав до суду копії:

специфікації до договорів поставок від 04.07.2014 року, від 07.07.2014 року, від 09.07.2014 року, від 10.07.2014 року, від 11.07.2014 року, від 14.07.2014 року, від 15.07.2014 року, від 16.07.2014 року, від 17.07.2014 року, всього на загальну суму 201 218,19 грн. (з ПДВ). Оригінали та/або копії специфікацій до договору поставки від 21.07.2014 року за № 072101, чи заявок Покупця (оформлення останніх передбачається умовами договору від 21.07.2014 року № 072101) позивач суду не надав та пояснень з питання причин відсутності даних документів до суду не надав;

рахунків-фактур всього на загальну суму 851 853,29 грн. (з ПДВ);

видаткових накладних всього на загальну суму 859 532,97 грн., зокрема видаткові накладні від 26.06.2014 року № 062602, від 26.06.2014 року № 062604, від 26.06.2014 року № 062603 - згідно тексту акта перевірки позивача перевіряючому не надавалися. Видаткові накладні виписані Постачальником на підставі певних рахунків-фактур та здебільшого підписані з боку Покупця директором ТОВ «Євротелекомгруп» ОСОБА_5 на підставі певних довіреностей без скріплення підпису ОСОБА_5 печаткою Товариства. При цьому, за результатами аналізу та співставлення даних, наведених у перелічених вище рахунках-фактур і зазначених видаткових накладних судом виявлено складання ТОВ «ДЖІ-ЕС-СІ» видаткової накладної від 29.07.2014 року № 072920 на підставі рахунку-фактури від № 073003 від 30.07.2014 року, тобто, ще до виставлення відповідного рахунку, що мав бути підставою для передачі партії товарів на суму 48 678,00 грн. за вказаною видатковою накладною. Крім того, судом встановлено оформлення видаткової накладної від 07.07.2014 року № 070709 в сумі 24 997,68 грн. на підставі рахунку-фактури від 27.06.2014 року № 062008, примірник якого відсутній в матеріалах справи, а сума господарської операції не відповідає даним жодної із наданих до суду податкових накладних;

податкових накладних всього на загальну суму ПДВ 143 240,55 грн.;

товарно-транспортних накладних, датованих липнем 2014 року, договору про надання транспортних послуг від 01.05.2014року № ТР-05/1 та первинної документації до нього за період липень 2014 року;

роздрукованого реєстру виданих довіреностей за липень 2014 року, що зі слів представника позивача ведеться на підприємстві в електронному вигляді в системі програмного забезпечення 1-С. Разом з тим, у відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996року № 99 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за № 293/1318 та діяв на момент виникнення спірних правовідносин), журнал реєстрації довіреностей ведеться за встановленою цією Інструкцією формою (Додаток 2) та має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства;

платіжних доручень, які роздруковані позивачем з бази даних та не засвідчені відмітками банку;

виписок АТ «Прокредит Банк» (МФО 320984) по особовому рахунку № 3662.980 з відомостями про перерахування ТОВ «Євротелекомгруп» загальної суми коштів 682 054,63 грн. (з ПДВ) на користь ТОВ «Джі-Ес-Сі», в рахунок оплати за телекомунікаційну продукцію;

оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за липень 2014 року в розрізі по контрагентах.

Однак, специфікацій та/або замовлень (заявок) на товар до договору від 21.07.2014 року за № 072101; податкової накладної на суму поставки 24 997,68 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 166,28 грн.) за номенклатурою товару: «модуль оптичний IT-Optics IND SFP 2SM 1G-20 км LC-TX1310nm» у відповідності до видаткової накладної від 07.07.2014 року № 070709 та ТТН від 07.07.2014 року № ПТ647, чи документально обґрунтованих пояснень щодо коригування показників податкової накладної; рахунку-фактури від 30.07.2014 року № 073003, на підставі якого складено видаткову накладну від 29.07.2014 року № 072920; подорожніх листів та актів списання ПММ - на підтвердження факту здійснення позивачем перевезення партій товарів згідно видаткових накладних від 06.06.2014 року; платіжне доручення від 09.07.2014 року № 755 та розрахункових документів та інших документів по оплаті решти вартості поставлених у липні 2014 року партій товарів; прибуткових накладних на підтвердження оприбуткування товарів безпосередньо на складі позивача; сертифікатів якості та відповідності на телекомунікаційну продукцію; довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей за реквізитами, що вказані у видаткових накладних, та/або витягів з журналу реєстрації довіреностей (оформленого у відповідності до згаданої вище Інструкції) на підтвердження повноважень ОСОБА_5 на отримання товарів від ТОВ «Джі-Ес-Сі» та підписання видаткових накладних за відсутності печатки підприємства, - позивач суду не не надав.

В своїх письмових поясненнях, позивач вказує, що придбані у ТОВ «Джі-Ес-Сі» товари були реалізовані іншим підприємствам-покупцям, на підтвердження чого позивач надав до суду копії наступних документів: реєстраційних документів ТОВ «Євротелекомгруп»; довідки з органу статистики відносно ТОВ «Євротелекомгруп» станом на 16.04.2013 року; штатного розпису ТОВ «Євротелекомгруп», затвердженого 01.07.2014 року; наказу про призначення ОСОБА_5 на посаду директора; договорів оренди об'єктів нерухомого майна (нежитлових приміщень) для розміщення офісу та складу; договорів поставок обладнання, укладених протягом 2013 - 2014 років між позивачем та контрагентами-покупцями, та первинної документації до них (видаткові накладні, довіреності покупців на отримання ТМЦ); первинних документів (актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних між ТОВ «Євротелекомгруп» та підприємствами-виконавцями транспортно-експедиційних послуг (ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері», ТОВ «Ін-Тайм») в результаті транспортування реалізованих ТОВ «Євротелекомгруп» товарів; свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів за фізичними особами; оборотно-сальдових відомостей по рахункам бухгалтерського обліку 281 (зокрема, зі змісту даної оборотно-сальдової відомості неможливо встановити конкретних контрагентів-постачальників товарів за рахунок яких фактично здійснювалося збільшення обсягів товарних запасів на підприємстві) і 361, та ін.

Однак, колегія суддів критично ставиться до даних документів, оскільки безпосередньо з їх змісту не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірними господарськими операціями та наведеними документами.

Враховуючи вищенаведений аналіз наявних в матеріалах справи первинних документів, судом вбачається, що представником останнього ні під час проведення документальної перевірки, ні в ході розгляду даної справи в суді не були надані всі необхідні документи, зокрема, первинні, які б в дійсності підтверджували як факти реальності поставок ТОВ «Джі-Ес-Сі» товарів на адресу позивача, так і наявність зв'язку таких операцій з господарською діяльністю ТОВ «Євротелекомгруп».

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що за спірними операціями лише оформлювались окремі документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи є юридично дефектними та не створюють правових наслідків для цілей формування спірних сум податкових вигод, з урахуванням чого, оскаржуване податкове-повідомлення рішення є правомірним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротелекомгруп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.