Справа № 822/1254/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1254/15
У Х В А Л А

26 червня 2015 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-суддіОСОБА_1
при секретарі за участі: ОСОБА_2 представника прокуратури ОСОБА_3, представників третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прокурора Городоцького району треті особи Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області, Купинська сільська рада, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Скіпченська сільська рада Городоцького району Хмельницької області, ОСОБА_9 до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області третя особа на стороні відповідача ОСОБА_12 про визнання незаконними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області третя особа на стороні відповідача ОСОБА_12 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області: № 22-6811/14-14-СГ від 12.12.2014 року, № 22-7421/14-14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-7422/14-14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-7423/14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-417/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-418/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-420/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-421/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-422/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-487/14-15-СГ від 26.01.2015 року, № 22-488/14-15-СГ від 26.01.2015 року, № 22-520/14-15-СГ від 30.01.2015 року, № 22-521/14-15-СГ від 30.01.2015 року, якими ОСОБА_12 надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 340 га на території Купинської та Скіпченської сільських рад Городоцького району Хмельницької області за межами населених пунктів із земель сільськогосподарського призначення з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_12 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з непідвідомчістю зазначеного спору адміністративному суду.

Представник Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області підтримав зазначене клопотання.

Представник прокуратури та інші треті особи заперечили щодо задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши представників сторін та третіх осіб, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що клопотання представника третьої особи ОСОБА_12 необхідно задовольнити з урахуванням наведеного нижче.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 6 частини 1 ст. 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 грудня 2014 року по справі №21-544а14, яка згідно зі статтею 244-2 КАС України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

Аналогічну позицію неодноразово висловлював Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Так, відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ від 16 квітня 2004 року №7, зі змінами, внесеними 19 березня 2010 року, земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ від 1 березня 2013 року № 3, земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

За змістом п. п. 21, 27 цієї ж Постанови Пленуму, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Враховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у справі №6-37338св14.

Предметом позовних вимог в даній справі є визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № 22-6811/14-14-СГ від 12.12.2014 року, № 22-7421/14-14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-7422/14-14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-7423/14-СГ від 25.12.2014 року, № 22-417/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-418/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-420/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-421/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-422/14-15-СГ від 22.01.2015 року, № 22-487/14-15-СГ від 26.01.2015 року, № 22-488/14-15-СГ від 26.01.2015 року, № 22-520/14-15-СГ від 30.01.2015 року, № 22-521/14-15-СГ від 30.01.2015 року про надання ОСОБА_12 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів Городоцького району.

У вказаних правовідносинах відповідач, як орган, уповноважений державою на здійснення повноважень щодо розпорядження землею, вільний у виборі суб'єкта надання права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом. Тому дані відносини не носять характеру здійснення владних управлінських функцій.

Отже, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Не зважаючи на те, що стороною у справі є фактично суб'єкт владних повноважень, вищевказаний спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин.

Суд враховує також, що перевірка правильності формування волі однієї з сторін ( в дано випадку Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області) стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства

Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з послідуючою передачею землі у власність чи оренду, має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.12.2014 року по справі № 21-308а14 та Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 3.06.2015 року по справі №К/800/1242/15.

Частиною 1 статті 157 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене провадженні у справі необхідно закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Прокурора Городоцького району треті особи Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області , Купинська сільська рада , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Скіпченська сільська рада Городоцького району Хмельницької області , ОСОБА_9 до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області третя особа на стороні відповідача ОСОБА_12 про визнання незаконними та скасування наказів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Ухвала складена в повному обсязі 01.07.2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1