Справа № 357/9153/15-а
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9153/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ /з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району/ УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22.06.2015 року інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Цю постанову позивач вважає протиправною, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, у момент повороту з перехрестя, де організовано круговий рух, на бульвар 50 років Перемоги, пішоходів на проїзній частині, по якій він рухався, не було, також він змушений був оминати автомобіль, що зупинився на проїзній частині, при проїзді ним перехрестя пішохід знаходився на іншій смузі руху, переходив її спокійно, не був змушений змінювати ні швидкість, ні напрямок руху, небезпеки наїзду на нього не існувало. Крім того, у постанові відсутня дата розгляду справи, в протоколі про адмінправопорушення не зазначено відомості про потерпілих, свідків, при винесенні постанови не враховано дані про особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення. Позивач просив суд визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 527033 неправомірними, скасувати постанову про притягнення його до адмінвідповідальності від червня 2015 року серії ПС2 № 527033 та провадження по справі закрити.

В суді позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що 22.06.2015 року близько 12 год.30 хв. він спільно з інспектором ВДАІ ОСОБА_3 ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби на маршруті № 41-010-1-2 0561, у цей час позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 скоїв порушення вимог п.16.2 ПДР, за що передбачено адмінвідповідальність відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП. Після зупинки вказаного транспортного засобу, позивачу було розяснено суть скоєного ним правопорушення, складено протокол про адмінправопорушення, другий примірник якого вручено позивачу, розгляд справи проведено на місці вчинення правопрушення, проти чого позивач не заперечував, при розгляді справи враховано відеоматеріали. Постанова за результатами розгляду цієї справи винесена правомірно, з дотриманням всіх вимог діючого законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, наданий відповідачем відеозапис, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 22.06.2015 року інспектором взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС2 № 527033 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ним п.16.2 ПДР України, а саме за те, що він 22.06.2015 року о 12 год.30 хв. на нерегульованому перехресті, де організовано круговий рух, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та повертаючи праворуч з вулиці Площа Соборна на бульвар 50 років Перемоги в м. Білій Церкві, не дав дороги пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку позивач повертав, що слідує з копії вказаної постанови .

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вказано в п.16.2 ПДР України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до ст.251 КпАПУ доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є фіксування правопорушення в протоколі про адмінправопорушення.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 597836, його складено 22.06.2015 року о 12 год.30 хв. відповідачем по справі, позивач був ознайомлений з протоколом, отримав його копію, про що свідчить його підпис на протоколі, також позивач вказав в протоколі на те, що з порушенням не згодний, ПДР не порушував.

За ч.1 ст.256 КпАПУ у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даному протоколі вказано всі необхідні відомості.

А щодо посилань позивача на те, що в протоколі не вказано відомості про потерпілих та свідків, а тому він складений з порушенням ст.256 КУпАП, то суд вважає це необгрунтованим.

Так, за ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, а в даному випадку потерпілі відсутні.

Щодо свідків, то відомості про них зазначаються в тому випадку, коли є свідки адмінправопорушення, тобто, відсутність цих відомостей в протоколі не свідчить про порушення вимог ст.256 КУпАП.

Як передбачено ст.245 КпАПУ, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає необгрунтованими посилання позивача на те, що оскаржувану постанову винесено за відсутності доказів скоєння ним адміністративного правопорушення.

Як вказано вище в постанові, одним із доказів по справі є протокол про адміністративне правопорушення, в якому відображено фактичні дані, що мають значення для вирішення даної справи, цих фактичних даних позивач в суді не оспорював.

Крім того, відповідачем до суду надано відеозапис, з якого вбачається, що позивач дійсно на нерегульованому перехресті, де організовано круговий рух, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та повертаючи праворуч з вулиці Площа Соборна на бульвар 50 років Перемоги в м. Білій Церкві, не дав дороги пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку позивач повертав.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про міліцію» для виконання покладених обовязків працівникам міліції надається право проводити фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку, як допоміжний засіб попередження протиправих дій та розкриття правопорушень.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем надано належні докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

При вирішенні спору судом не можуть прийматися до уваги посилання позивача на відсутність в його діях складу вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки при проїзді ним перехрестя пішохід знаходився на іншій смузі руху, переходив її спокійно, не був змушений змінювати ні швидкість, ні напрямок руху, небезпеки наїзду на нього не існувало.

В п.1.10 ПДР роз'яснено, що визначеня «дати дорогу» - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Крім того, згідно з п.16.2 ПДР, на що вказано вище, водій повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, тобто, мова йде саме про проїзну частину, а не про смугу руху, на що вказує позивач, зазначаючи, що при проїзді ним перехрестя пішохід знаходився на іншій смузі руху.

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів /п.1.10 ПДР/.

Як вбачається з оглянутого в суді відеозапису, пішохід переходив ту проїзну частину, на яку позивач повертав.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А тому проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову було винесено уповноваженою особою в межах її компетенції, вид адмінстягнення обрано в межах санкції статті КУпАП, факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами, посадовою особою при винесенні постанови було з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не було також порушено порядок і строки розгляду справи.

Цих висновків не спростовують посилання позивача на те, що в постанові про притягнення його до адмінвідповідальності відсутня дата розгляду справи, оскільки в матеріалах справи є тільки копія постанови, крім того, сам позивач не заперечував того, що розгляд справи було проведено 22.06.2015 року за місцем вчинення правопорушення.

Отже, підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адмінвідповідальності серії ПС2 № 527033 та закриття провадження по справі суд не вбачає і відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як потерпілий 2 категорії від наслідків аварії на ЧАЕС.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 258, 269, 280,293 КУпАП , п. п.1.10, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 /зі змінами/, ст.ст.6,17,18, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4