Справа № 286/2179/15-а
Суддя: Невмержицький С. С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2179/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі про визнання дій неправомірними та зобовязання призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати його дії протиправними та зобов»язати призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи тим, що він є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії, постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років вважає протиправною.

Позивач в судове засідання не з»явився, але в поданому позові просив справу розглядати без його участі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у відсутності свого представника не клопотав, письмових пояснень або заперечень проти адміністративного позову не подав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку.

Позивач при досягненні 58 років, що підтверджується паспортом серія МА № 151861 (а.с.4) звернувся до відповідача 26.05.2015 року із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Однак відповідач листом №7699/02 від 02.06.2015 року (а.с.6) відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС» право на пенсію із зниженням пенсійного віку мають особи, які постійно працювали або проживали у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років та додатково 1 рік за кожні 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Однак згідно наданих позивачем їм документів загальний період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993 року становить 2 роки 9 міс. 29 днів, що не дає права призначити йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС», а тому, на думку відповідача, право на пенсію за віком позивач набуде при досягненні 60 річного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того відповідач відмовляючи позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку послався на той факт, що згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 в період з 22.07.1986 року по 25.08.1987 року працював робочим садової бригади №3 Совхоз-завоа «Комінтерновський», який знаходиться в районі Крайньої Півночі на території Одеської області. З 09.09.1987 року по 26.03.1990 року він працював монтером вузла зв»язку Овруцького рудоуправління, що знаходиться на території Овруцького району, а з 01.04.1990 року по 16.04.2009 року працював в ім. Фрунзе, яке знаходиться на території Сумської області.

У позовній заяві позивач стверджує, що він з 26.04.1986 року по 17.07.1986 року та з 04.09.1987 року по 11.04.1990 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради Овруцького району від 27.05.2015 року за №1563, але у період який не вказаний в довідці він фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 періодично відїзжаючи на роботу.

З довідки виданої Першотравневою селищною радою Овруцького району від 27.05.2015 року за № 1563 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований і постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.04.1986 року по 17.07.1986 року та з 04.09.1987 року по 11.04.1990 року та з 19.03.2015 року по даний час. Згідно постанови КМУ від 23.07.1991 року № 106 смт. Першотравневе Овруцького району після аварії на ЧАЕС відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона).

Стаття 46 Конституції України закріпила, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так в ч.2 ст.55 Закону зазначено, що потерпілим, внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням на 3 роки пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років, за умови, якщо ці особи у зоні гарантованого добровільного відселення за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали не менше 3 років. Першопочаткова величина зменшення пенсійного віку на 3 роки, встановлюється особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменті аварії по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цій період.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент звернення) право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та наявності у них страхового стажу не менше 15 років.

Перелік документів, що подаються до органу пенсійного фонду для призначення пенсії встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (зареєстрований в Мінюсті 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) з урахуванням змін внесених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 15.10.2009 року №23-1 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2009 року за №1050/17066).

Пунктом 29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж роботи; з) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Тобто, в разі звернення особи з заявою про призначення їй пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.12.1993 року отримав посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) потерпів (ла) від Чорнобильської катастрофи серії Б № 589306, категорія 3. Вказане посвідчення відповідає вимогам абз.3 ст.5 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст.2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Згідно статей 15, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях, а посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» і «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, вставленими цим Законом.

Таким чином, єдиним документом, що підтверджує період проживання в зоні радіоактивного забруднення є відповідна довідка органів місцевого самоврядування, у зв'язку з чим посилання позивача на посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) потерпів (ла) від Чорнобильської катастрофи (Категорії 3) серії Б №589306, як на доказ, який підтверджує факт проживання у спірний період є безпідставним та судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до ст. ст. 11, 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи 3 категорії належать особи, які постійно проживали на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років. Позивач проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови КМУ від 23.07.1991 року №106 відноситься до зони гарантованого добровільного відселення ( 3 зона) на день аварії 26.04.1986 року, а тому набув статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо не включення періоду проживання, як особи, яка працювала або проживала на територіях радіоактивного забруднення для розрахунку зниження пенсійного віку на 6 років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов»язання відповідача призначити позивачу пенсії з урахуванням вищезазначеного зменшення пенсійного віку є передчасними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 73.08 грн.

Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст.8-11, 18, 71, 86, 99, 122, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адмінністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі про визнання дій неправомірними та зобовязання призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана через Овруцький районний суд в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2