Справа № 822/2173/15
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2173/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області в якій просить: стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 24.07.2013 року по 13.03.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.02.2012 року його було звільнено з посади пожежного Окремого поста державної пожежної охорони смт. Вовковинці Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області. Вважаючи дане звільнення незаконним ОСОБА_3 оскаржив його в судовому порядку. Вказує, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року (яка набрала законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року) позов задоволено частково: поновлено на посаді пожежного Окремого поста державної пожежної охорони смт. Вовковинці Територіального управління МНС України в Хмельницькій області та зобовязано Територіальне управління МНС України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2012 року по 23 липня 2013 року. В решті позовних вимог було відмовлено. Зазначає, що його було поновлено наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 14.03.2014 року, кошти виплачені лише за період з 16 липня 2012 року по 23 липня 2013 року, а тому просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_3 заперечив, пояснив, що відповідач не перешкоджав добровільному виконанню постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року, однак та той час існували об'єктивні причини неможливості виконання даної постанови. Вказаними об'єктивними причинами невиконання рішення суду представник відповідача вважає звернення до суду із заявами: про роз'яснення судового рішення, заміну сторони виконавчого провадження, про роз'яснення судового рішення та встановлення порядку і способу виконання рішення суду. Зазначає, що позивач відмовлявся підписувати із відповідачем контракт, оскільки попередній контракт був достроково розірваний у зв'язку з його звільненням, вважає, що попередній контракт поновленню не підлягає. Стверджує, що питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду повинно досліджуватись в порядку ст. 267 КАС України, а тому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що в жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства надзвичайних ситуацій України, територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області, про поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року про відмову в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

25 лютого 2013 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06 червня 2013 року касаційну скаргу задовольнив частково, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року позов задоволено частково: поновлено ОСОБА_3 на посаді пожежного Окремого поста державної пожежної охорони смт. Вовковинці Територіального управління МНС України в Хмельницькій області та зобовязано Територіальне управління МНС України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2012 року по 23 липня 2013 року. В решті позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В подальшому Територіальне управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області зверталося до суду із заявою, в якій, посилаючись на ч.1 ст.170 КАС України, просило надати роз'яснення щодо виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді пожежного Окремого поста державної пожежної охорони смт. Вовковинці Територіального управління МНС в Хмельницькій області та виплати йому середньомісячного заробітку (грошового утримання) за час вимушеного прогулу

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2013 року в задоволенні заяви про роз'яснення виконання постанови від 23.07.2013 року відмовлено.

10 січня 2014 року до суду надійшло подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області про заміну сторони виконавчого провадження, в якому просив замінити сторону виконавчого провадження (боржника) з Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області на Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2014 року подання про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №822/2860/13-а від 05.11.2013 року Хмельницького окружного адміністративного суду, а саме боржника - Територіальне управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області на Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області.

24 лютого 2014 року Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило надати роз'яснення щодо виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року в частині визначення дати поновлення на службі ОСОБА_3, а також встановити порядок і спосіб виконання постанови, передбачивши укладення контракту з ОСОБА_3 із зазначенням дати його укладання.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2014 року в задоволенні заяви про роз'яснення виконання та про встановлення порядку та способу виконання постанови від 23 липня 2013 року відмовлено.

Як встановлено вищевказаними судовими рішеннями, ОСОБА_3 проходив службу в підрозділах МНС України з 05 січня 2007 року.

21 квітня 2008 року Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 19-30 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2005 № 629, (яке було чинне на час існування спірних правовідносин), уклало з ОСОБА_3 контракт №595/08 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, строком на 5 років.

Наказом голови комісії з ліквідації Управління МНС України у Хмельницькій області від 16.07.2012 року №184 старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_3, пожежного Окремого поста державної пожежної охорони смт. Вовковинці Територіального управління МНС України у Хмельницькій області, звільнено з 16 липня 2012 року зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за п. 98, п.п.4 п. 99 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (у звязку із скороченням штатів).

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 14.03.2014 року №153 ОСОБА_3 з 16.07.2012 року поновлено на посаді пожежного-рятувальника 28 державного пожежно-рятувального поста 11 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області. Пунктом 3 вказаного наказу визначено, нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2012 року по 23 липня 2013 року. У зв'язку із закінченням 21.04.2013 року, терміну дії контракту №595/08, останній вважається пролонгованим на той самий термін, на тих самих умовах - на п'ять років з 21.04.2013 року по 21.04.2018 року.

У частинах 1, 2, 7 статті 235 Кодексу законів про працю України зазначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З наведених норм та встановлених обставин справи вбачається, що право позивача на відшкодування коштів за час вимушеного прогулу порушене, а тому підлягає захисту шляхом винесення рішення про нарахування та виплату ОСОБА_3 середньомісячного заробітку (грошового утримання) за період з 24.07.2013 року по 13.03.2014 року.

Заперечення відповідача про те, що питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду повинно досліджуватись в порядку ст. 267 КАС України, суд відхиляє, оскільки, зазначений період за час затримки виконання рішення суду позивача не був предметом судового розгляду у адміністративній справі №822/2860/13-а.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що в даному спорі відсутні підстави для задоволення позовної заяви шляхом стягнення середньомісячного заробітку у розмірі зазначеному позивачем, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середньої заробітної плати працівникам, зокрема, за час вимушеного прогулу здійснюється згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р. (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку № 100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно з абз. 4 п. 2 Порядку № 100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна праця обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту четвертого цього Порядку.

Норма абзацу 3 п. 4 Порядку передбачає, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

В той же час, при обрахунку суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, слід враховувати, що згідно пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р., у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Судом вчинялись дії щодо витребовування відповідного розрахунку середнього заробітку. Поряд з тим, представником відповідача були надані довідки №1481 та №1482 від 30.06.2015 року, однак зазначені в довідках розрахунки, складені без урахування а. 3, 4 п. 2, п. 5, п. 10 Порядку № 100.

Таким чином, враховуючи, що достовірні дані, на підставі яких можливо розрахувати суму середньої заробітної плати на вимогу суду надані не були та наявні лише в установі, у штаті якої відповідача було поновлено на посаді, суд приходить до висновку, що здійснення нарахування та виплати на користь позивача середньомісячного заробітку (грошового утримання) за період з 24.07.2013 року по 13.03.2014 року, належить до виключної компетенції установи у трудових відносинах з якою перебуває позивач.

В даному випадку, розраховуючи розмір суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, необхідно керуватись положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середньомісячний заробіток (грошове утримання) за період з 24.07.2013 року по 13.03.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 липня 2015 року

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя