Справа № 214/2522/15-а
Суддя: Хомініч С. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2522/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

при секретарі Соколовській Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 1 ОСОБА_2,

відповідача 2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Казанківської районної ради Миколаївської області в особі Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області, головного лікаря Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність головного лікаря Казанківської центральної районної лікарні ОСОБА_3 та зобовязати його надати довідку про відмову у працевлаштуванні. Свої вимоги мотивував тим, що згідно умов Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою №49п-06 зі строком дії до 30.06.2012, укладеної 01.09.2006 між ОСОБА_4 та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» (далі ДДМА), останній зобовязаний забезпечити: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації забезпечується місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобовязаний відпрацювати не менше трьох років; студент зобовязується володіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямом підготовки педіатрія та прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років.

Згідно витягу з Наказу № 599 ос від 26.07.2006 ДДМА ОСОБА_4 зарахована на І курс за спеціальністю педіатрія та згідно витягу з Наказу № 381 ос від 29.05.2012 ОСОБА_4 випущена з вищого навчального закладу в звязку з закінченням навчання за спеціальністю педіатрія про що отримала Диплом НР №43158706 про закінчення ДДМА, отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Педіатрія» та здобуття кваліфікації лікаря. 24.06.2014 ОСОБА_4 атестувалася на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Одеському національному медичному університеті, наказом якого їй присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю педіатрія, що підтверджується Сертифікатом №005765.

ОСОБА_4 видано Направлення на роботу до Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області (далі Казанківська ЦРЛ) для роботи на посаді лікаря-педіатра, з місячним окладом згідно штатного розпису та забезпеченням житлом кімнатою. Дата прибуття 01.08.2014.

31.07.2014 ОСОБА_4 прибула за Направленням та сповістила головного лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3, що власного житла в смт. Казанка в неї немає, тому просить надати їй службове житло. На що отримала відповідь, що службового житла немає.

Позивачці було запропоновано хату разом з господаркою без надання ордеру або іншого документу, який би підтверджував право користування житловим приміщенням. Під час огляду цього приміщення позивачка зясувала, що це прохідна кімната, тепла вода відсутня лише холодна, душ, туалет у дворі, проживання можливе лише з господаркою.

Посилаючись на вищевикладене позивачка звернулася до головного лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3 з заявою про надання довідки про неможливість працевлаштування в звязку з відсутністю можливості надання службового житлового приміщення у відповідності до діючого законодавства. Головний лікар цю заяву прийняти відмовився, у звязку з чим позивачка направила її цінним листом з описом вкладення, знаходячись в смт. Казанка, з Казанківського відділення УДППЗ «Укрпошта». Дана заява отримана 01.08.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідь на заяву позивачка не отримала, в звязку з чим, представник позивача адвокат ОСОБА_1, направив адвокатський запит до головного лікаря, в якому просив письмово та обґрунтовано надати інформацію з доданням відповідних, завірених належним чином копій документів щодо результату розгляду заяви ОСОБА_4 про надання довідки про неможливість її працевлаштування у звязку з відсутністю можливості надання їй службового житлового приміщення та надати вищезазначену довідку.

На адвокатський запит було отримано копію відповіді на заяву позивачки на імя головного лікаря, довідку, підписану головним лікарем та доповідь ОСОБА_5 господарки, запропонованого житла щодо обставин огляду ОСОБА_4 її житла та довідку.

У відповіді на адвокатський запит підтверджується факт пропонування житла з господаркою, а у доповідній ОСОБА_5 сама підтверджує, що житлово-побутових умов в її домі не має: вода, туалет на вулиці. Таким чином, відповідач сам не заперечує факт відсутності службового житла для молодого спеціаліста. Питання працевлаштування молодих спеціалістів врегульовано спеціальною нормою Наказом Міністерства охорони здоровя № 367 від 25.12.1997 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (надалі за текстом - Наказ).

У відповідності до п. 33 вищезазначеного Наказу, випускники, які одержали направлення на роботу в іншу місцевість, а також члени їх сімей забезпечуються житлом згідно з чинним законодавством та умовами направлення.

А відповідно до п. 26 Наказу, керівники закладів охорони здоров'я України, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, можуть приймати на роботу випускників медичних (фармацевтичних) закладів освіти ІIV рівнів акредитації, що навчалися за державним замовленням, тільки з направленням на роботу за формою 2 або довідкою про надання можливості самостійного працевлаштування за формою 3.

У відповідності до п. 22 Наказу, Якщо замовник відмовив у прийнятті на роботу випускника, останній звертається до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. При цьому предявляється направлення на роботу і засвідчена печаткою замовника довідка про відмову у працевлаштуванні.

У відповідності до п. 21 Положення про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, що затверджений ОСОБА_6 Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 якщо замовник відмовив у прийнятті на роботу молодого фахівця, останній звертається до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. При цьому предявляється направлення на роботу і скріплена печаткою замовника довідка про відмову у працевлаштуванні.

За вимогою п. 32 вищезазначеного Положення випускники, які одержали направлення на роботу до іншої місцевості, а також члени їхніх сімей забезпечуються житлом згідно із законодавством.

Бездіяльність відповідачів виразилася у ненаданні службового жилого приміщення у відповідності з вимогами діючого законодавства України, позивачці фактично відмовлено у працевлаштуванні. При цьому ненадання довідки про відмову у працевлаштуванні позбавляє позивачку права на працю, яке гарантоване Конституцією України, отже така бездіяльність, на думку представника позивача, є протиправною.

Надання службових житлових приміщень врегульовано ОСОБА_6 Міністрів УPCP № 37 від 04.02.1988 Про службові житлові приміщення, яка є чинною і на цей час. ОСОБА_7 затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в УPCP, пунктом 3 якого встановлено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ОСОБА_6 народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. А у відповідності до п. 4 Положення, до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жили приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі.

Пункт 10 Положення вимагає, що службове жиле приміщення має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

За вимогою п. 11 Положення не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сімї, двома і більше сім'ями або двома і більше одинокими особами.

За вимогою п. 21 Положення, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_6 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер (додаток № 2), який є єдиною підставною для вселення в надане службове жиле приміщення.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 26 Наказу через бездіяльність відповідачів позивачка позбавлена можливості працювати і заробляти собі на життя. Тобто її конституційне право на працю порушено, вона не може ніде працевлаштуватись, заробляти собі на життя. В звязку з чим, представник позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність головного лікаря Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області ОСОБА_3, що виявилася у відмові надати ОСОБА_4 довідки про відмову у працевлаштуванні; зобов'язати головного лікаря Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області ОСОБА_3 надати протягом пяти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду ОСОБА_4 довідку про відмову у працевлаштуванні, що запитувалася та стягнути судові витрати.

Від відповідача 2 ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення на адміністративний позов обґрунтоване наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, встановлює, що випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням.

Згідно Направлення на роботу випускник ОСОБА_4 була направлена до Казанківської ЦРЛ для роботи на посаді лікаря-педіатра з місячним окладом згідно штатного розпису із забезпеченням житлом кімнатою, датою прибуття до місця призначення вказано 01.08.2014.

31.07.2014 позивач прибула до Казанківської ЦРЛ щодо працевлаштування та їй була запропонована робота лікаря-педіатра педіатричного відділення. Того ж дня їй було запропоновано винаймане, за кошти Казанківської ЦРЛ, житло з усіма зручностями (туалет, душ, ванна) в спільному помешканні з господаркою ОСОБА_8 за адресою: вул. Аненко, смт. Казанка (10 метрів від території лікарні). Та вона від цього житла відмовилась мотивуючи, що їй незручно буде жити в однім помешканні з господаркою. Інші варіанти: з господаркою чи без позивач розглядати відмовилась незважаючи на те, що її було завірено, про тимчасовість таких умов проживання та реальну перспективу придбання за кошти районного бюджету для неї окремої квартири в смт. Казанка.

У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 вказаного Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідач 2 вважає, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів підтвердження зазначених ним у позові обставин щодо відмови у прийнятті на роботу випускника та забезпечення житлом згідно з чинним законодавством та умовами направлення, в звязку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні, позов підтримав в повному обсязі з зазначених в ньому підстав, просив позов задовольнити, визнати дії головного лікаря протиправними та зобовязати видати довідку. Вказав, що ОСОБА_4 хотіла працювати, проте головний лікар Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3, порушив право позивача на працю, не допустив до роботи, не надав робоче місце, не забезпечив службовим житлом. Крім того, службове житло надається на підставі ордеру, відповідно до якого особа може вселитися, проте позивачу такого ордеру не надали, пропонували лише кімнату з господаркою без належних санітарно-гігієнічних умов. Відповідно до Порядку державні замовники несуть відповідальність за достовірність поданої заявки. Згідно п. 33 вказаного Порядку випускники, які одержали направлення на роботу в іншу місцевість, а також члени їх сімей забезпечуються житлом згідно з чинним законодавством та умовами направлення.

Відповідач 2 ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на свої заперечення, суду показав, що не всі факти викладені так як каже представник позивача. Спочатку ОСОБА_4 була направлена до Снігурівської ЦРЛ, але за власним бажанням просила перевести її до Казанківської ЦРЛ, незважаючи на попередження про відсутність житла. У телефонній розмові 15.07.2014 головного лікаря з ОСОБА_4 остання просила дати їй відкріплення на що отримала відмову, так як лікарні дуже потрібні фахівці. ОСОБА_4 прибула до смт. Казанка 31.07.2014, на вокзалі її зустрічав особисто головний лікар на власному автомобілі, багажник якого не знадобився, адже особистих речей у позивачки з собою не було, лише жіноча сумочка. Така поведінка стривожила головного лікаря. В розмові з ОСОБА_4 стало зрозуміло, що приїхала вона лише отримати відкріпний, а працювати не збирається. Проте, ОСОБА_3, намагаючись зацікавити лікаря працювати, запропонував житло недалеко від лікарні, облаштоване згідно умов проживання в даній місцевості, яке було на той момент. Зобовязувався забезпечити власним житлом у найближчий термін якщо 30.07.2014 вона приступить до роботи. У лікарні мало лікарів, є вакансії, дуже чекали на нового фахівця. Чисельність населення смт. Казанка 19894 тисяч, дітей до одного року 341, до 15 3963, до 18 8500. Лікарі дуже необхідні, тому головний лікар не може відпустити молодого спеціаліста, якому є робоче місце, окремий кабінет та численне населення, яке потребує медичного обслуговування. Щодо надання житла, головний лікар ЦРЛ пояснив, що необхідно на основі заяви оформленого належним чином працівника надати відповідне клопотання ЦРЛ до селищної ради, а селищна рада видає ордер на житло. Надати ордер неоформленому працівнику неможливо. До цього випадку, головним лікарем ЦРЛ ніколи ненадавались довідки про відмову у працевлаштуванні.

Представник відповідача 1 ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, суду показав, що на час приїзду молодого спеціаліста не було можливості виділити окреме житло, проте зараз є гроші в районній раді на придбання квартири або іншого житла. Якби ОСОБА_4 приїхала і працювала, вони б купили їй житло, проте вона офіційно не оформилась до Казанківської ЦРЛ Миколаївської області. Вони дуже зацікавлені в дитячих лікарях, так як працюючих лікарів недостатньо, один з лікарів знаходиться в зоні проведення АТО. Особисто з ОСОБА_4 він не знайомий та ніколи не бачив, проте її поведінка є зрозумілою, адже дівчина не хоче переїжджати до села, проживаючи у місті. Раніше службове житло придбавалось, так, сімейний лікар отримав службову квартиру півроку тому. Для проживання є різні квартири із господарем і без нього, ОСОБА_4 пропонувалось оглянути такі квартири головним лікарем лікарні. Як правило на таке житло укладаються договори оренди житлового приміщення, які сплачуються за рахунок видатків районної лікарні.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту ст. 70 КАС України, належним доказами є такі, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою №49п-06 зі строком дії до 30.06.2012, укладеної 01.09.2006 між ОСОБА_4 та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», останній зобовязаний забезпечити: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації забезпечується місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобовязаний відпрацювати не менше трьох років; студент зобовязується володіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямом підготовки педіатрія та прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років (а.с. 10).

Згідно витягу з Наказу № 599 ос від 26.07.2006 ДДМА ОСОБА_4 зарахована на І курс за спеціальністю педіатрія (а.с. 11) та згідно витягу з Наказу № 381 ос від 29.05.2012 ОСОБА_4 випущена з вищого навчального закладу в звязку з закінченням навчання за спеціальністю педіатрія (а.с. 12) про що отримала Диплом НР №43158706 про закінчення ДДМА отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Педіатрія» та здобуття кваліфікації лікаря (а.с. 13). 24.06.2014 ОСОБА_4 атестувалася на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Одеському національному медичному університеті, наказом якого їй присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю педіатрія, що підтверджується Сертифікатом №005765 (а.с. 14).

ОСОБА_4 видано Направлення на роботу до Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області для роботи на посаді лікаря-педіатра, з місячним окладом згідно штатного розпису та забезпеченням житлом кімнатою. Дата прибуття 01.08.2014 (а.с. 15).

31.07.2014 ОСОБА_4 прибула за Направленням та сповістила головного лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3, що власного житла в смт. Казанка в неї немає, тому просить надати їй службове житло. На що отримала відповідь, що службового житла немає, проте запропоновано хату разом з господаркою без надання ордеру або іншого документу, який би підтверджував право користування житловим приміщенням. Під час огляду цього приміщення позивачка зясувала, що це прохідна кімната, тепла вода відсутня лише холодна, душ, туалет у дворі, проживання можливе лише з господаркою.

Посилаючись на вищевикладене позивачка звернулася до головного лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3 з заявою про надання довідки про неможливість працевлаштування в звязку з відсутністю можливості надання службового житлового приміщення у відповідності до діючого законодавства. Головний лікар цю заяву прийняти відмовився, у звязку з чим позивачка направила її цінним листом з описом вкладення, знаходячись в смт. Казанка, з Казанківського відділення УДППЗ «Укрпошта». Дана заява отримана 01.08.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19, 20, 21).

Згідно відповіді головного лікаря Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3 № 802/01-10 від 04.08.2014 ОСОБА_4 було запропоновано житло з господаркою з усіма зручностями (туалет, душ, ванна) від якого остання відмовилась, інші варіанти розглядати не бажала (а.с. 26, 27).

Відповідно до довідки № 1105/01-10 від 18.09.2014, виданої головним лікарем Казанківської ЦРЛ ОСОБА_3, ОСОБА_4 запропоновано роботу лікаря-педіатра педіатричного відділення Казанківської ЦРЛ та винаймане за кошти лікарні житло з гарантією придбання найближчим часом службової квартири (а.с. 28).

Надання службових житлових приміщень врегульовано ОСОБА_6 Міністрів УPCP № 37 від 04.02.1988 Про службові житлові приміщення, якою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в УPCP.

Відповідно до п.п. 1, 2 вказаного Положення, ним визначено порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними. Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Відповідно до п.п. 10, 11 Положення службове жиле приміщення має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні службових жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім'ї, двома і більше сім'ями або двома і більше одинокими особами.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, ОСОБА_4, було запропоновано житло з громадського житлового фонду на відстані 10 метрів від території Казанківської ЦРЛ. Крім того, вказане житло з господаркою не відноситься до квартири, збудованої для однієї сім'ї, що виключає заборону заселення в неї двох одиноких осіб, та спростовує доводи представника позивача про неможливість заселення до вказаного житла ОСОБА_4 Також, суд критично відноситься до тверджень представника позивача про неналежні умови проживання та благоустроєність житла, оскільки не надано жодних достовірних доказів неналежності умов проживання. Враховуючи пояснення відповідача 2 ОСОБА_3, запропоноване житло є благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Суд відноситься критично до доводів представника позивача про ненадання ордеру на вселення в службове приміщення, оскільки ОСОБА_4 відмовилася заселятися до запропонованого житла, крім того відмовилася розглядати будь-які варіанти іншого житла навіть без господарів. Порядок видачі ордеру на житло передбачає певну процедуру, а саме.

Відповідно до п. 16 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_6 народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

У такому рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад її сім'ї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса.

Відповідно до п. 21 вказаного Положення на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_6 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер (додаток N 2), який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Оскільки ОСОБА_4 відмовилася приступити до роботи, посилаючись на відсутність службового житла, відмовилась від заселення до запропонованого їй житла, офіційно не була працевлаштована, то фактично видати їй ордер на житло неможливо, так як Положенням чітко передбачений порядок видачі ордера, якому передує рішення адміністрації підприємства, установи, організації, в якому зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення. Необхідно зазначити, що ОСОБА_4 написала заяву від 31.07.2014 на імя головного лікаря про видачу довідки про неможливість працевлаштування в звязку з ненаданням службового житла. Даний факт вказує на передчасність заяви, оскільки приступити до роботи та офіційно укласти договір з замовником ОСОБА_4 повинна була 01.08.2014.

Питання працевлаштування молодих спеціалістів врегульовано спеціальною нормою Наказом Міністерства охорони здоровя №367 від 25.12.1997 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (надалі за текстом Наказ).

Відповідно до п. 6 вищезазначеного Наказу випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов'язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Відповідно до п. 20 Наказу направлення на роботу є підставою для укладення трудового договору між випускником і замовником.

Відповідно до п. 21 Наказу випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно п. 33 Наказу, випускники, які одержали направлення на роботу в іншу місцевість, а також члени їх сімей забезпечуються житлом згідно з чинним законодавством та умовами направлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 було надано Направлення на роботу до Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області (далі Казанківська ЦРЛ) для роботи на посаді лікаря-педіатра, з місячним окладом згідно штатного розпису та забезпеченням житлом кімнатою. Дата прибуття 01.08.2014 (а.с. 15).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 прибула до смт. Казанка 31.07.2014 без особистих речей, окрім жіночої сумочки, що свідчить про її небажання заселятися до будь якого житла, оскільки наступного дня їй необхідно приступати до роботи. Крім того, ОСОБА_4 не надала документи, а саме направлення на роботу, яке є підставою для укладення трудового договору між випускником і замовником, внаслідок чого неможливо укласти договір та офіційно працевлаштувати останню. Згідно пояснень відповідача 2 ОСОБА_3, в Казанківській ЦРЛ є вільні вакансії лікарів і працевлаштувати ОСОБА_4 можливо, а також є окремий кабінет для нового спеціаліста. Суд не вбачає в діях відповідача 2 головного лікаря ОСОБА_3 відмови в працевлаштуванні позивача.

Посилання представника позивача на Положення про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, що затвердженні ОСОБА_6 Кабінету Мінітсрвів України від 22.08.1996 №992 у спірних правовідносинах є необґрунтованим, оскільки питання працевлаштування молодих спеціалістів врегульовано спеціальною нормою Наказом Міністерства охорони здоровя № 367 від 25.12.1997 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням.

За таких обставин, виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність представником позивача протиправності бездіяльності відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись Наказом Міністерства охорони здоровя № 367 від 25.12.1997 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, ОСОБА_6 Міністрів У PCP № 37 від 04 лютого 1988 року Про службові житлові приміщення, якою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, ст.ст. 7-9, 11, 69-71, 94, 159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Казанківської районної ради Миколаївської області в особі Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області, головного лікаря Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року.

Суддя Хомініч С.В.