Справа № 821/1698/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1698/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Єщенка О.В.,

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Вишневській А.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області Державної податкової служби, у якому просила захистити порушене право, визначене ст. 55, 58, 59 Конституції України, ст. 81 Податкового кодексу України, шляхом скасування податкових повідомлень - рішень форми "С" від 10 квітня 2013 року -

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 386282,60 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує порушенням порядку проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4, оскільки всупереч не допуску позивачем до перевірки ревізорів, будо складено акт про проведення фактичної перевірки та прийнято оскаржувані рішення. Крім цього, позивач вказує на порушення з боку відповідача порядку розгляду заперечень до акту перевірки, оскільки внаслідок не запрошення на розгляд заперечень позивач позбавлений був можливості використати право щодо надання пояснень та спростувати порушення, зазначені в акті перевірки. Щодо встановлених порушень, то позивач вважає, що оскільки акт фактичної перевірки складено ревізорами - інспекторами без фактичного проведення перевірки, тому вказані в ньому порушення ґрунтуються тільки на припущеннях ревізорів інспекторів без належних доказів

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 року позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 385772,60 грн.

В частині скасування податкового повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн. - відмовлено.

Відмовлено у задоволені позовної вимоги щодо скасування податкового повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ФОП ОСОБА_4 та Цюрупинська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області в апеляційних скаргах зазначають про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянти вважають, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційних скаргах ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції.

До канцелярії Одеського апеляційного адміністративного суду 11.06.2015 року відповідачем подано клопотання про заміну сторони у справі з Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на Цюрупинську обєднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області, оскільки Міністерство доходів і зборів України реорганізовано відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби України». Отже, правонаступником відповідача є Цюрупинська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області.

Судова колегія, дослідивши надані представниками позивача документи ухвалила, клопотання задовольнити та здійснити в порядку ст.55 КАС України заміну Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на їх правонаступника, а саме на Цюрупинську обєднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в Цюрупинській ОДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пп. 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, пп. 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, на підставі наказу ДПС у Херсонській області від 31.01.2013 № 39 "Про проведення фактичних перевірок" та направлень на фактичну перевірку від 07.02.2013 № 133 та № 134, виданих ДПС у Херсонській області, податковими ревізорами - інспекторами Мальованим Р.В. та Літвіновим В.В. було проведено фактичну перевірку магазину "Елена" за адресою Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Пролетарська, 6, в якому здійснює діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_4

Перевірку здійснено у присутності ОСОБА_5, записаної в акті як менеджер.

За результатами вказаної перевірки був складений акт №60/21/22/22/НОМЕР_1 від 13.02.2013 (далі - акт перевірки), висновком якого є встановлені ФОП ОСОБА_4 порушення пп. 9, 10, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; ст. 44, ст. 121, п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, зокрема -

- не забезпечено зберігання фіскальних звітних чеків та контрольних стрічок протягом встановленого терміну;

- незабезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків і зборів;

- здійснення реалізації товарів, які не були обліковані у встановленому порядку у місці реалізації знаходились товари без наявності відповідних первинних документів.

На підставі вказаних висновків ОДПІ були прийняті податкові повідомлення - рішення від 10 квітня 2013 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 386282,60 грн., № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн., які є предметом оскарження в даній справі.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми діючого законодавства судова колегія дійшла висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, зокрема -

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, наведених у п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України;

- допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України).

Судом першої інстанції було встановлено, що до початку проведення спірної перевірки менеджеру магазину "Елена" співробітниками податкового органу було пред'явлено направлення на проведення фактичної перевірки №133 та №134 від 07.02.2013 року, копія наказу від 31.01.2013 року №39 про проведення перевірки, службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Однак підприємцем було не допущено до перевірки ревізорів інспекторів, оскільки предявлений наказ на проведення перевірки на його думку було оформлено з порушенням вимог ст. 81 ПК України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 цього Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний наказ був предметом судового оскарження і постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року, яка набрала законної сили 12.11.2013 року згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013 року по справі № 821/799/13-а було відмовлено ФОП ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог про скасування наказу про проведення фактичних перевірок від 31.01.2013 року № 39.

Вказаним судовим рішенням визнано наказ про проведення фактичних перевірок від 31.01.2013 року № 39 таким, що відповідає вимогам Податкового кодексу України та містить зазначення підстав для проведення перевірки та найменування субєкта господарювання, а його копія оформлена без порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КА України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вищезазначеного можна зробити висновок, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача при проведені фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 внаслідок вчинення не допуску ревізорів інспекторів до вищевказаної перевірки.

Згідно податкового повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 386282,60 грн., податківці дійшли висновку щодо порушення п.9, п. 10 та п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

- щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (п.9 ст.3);

- друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п. 10 ст. 3);

- вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (п. 12 ст.3).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для застосування до позивача фінансових санкцій за не зберігання щоденного друку фіскального звітного чеку в книзі обліку розрахункових операцій а за не зберігання протягом встановленого терміну контрольної стрічки є не надання позивачем до перевірки, а також протягом 5-ти днів з моменту отримання акту перевірки вказаних документів, зокрема не було надані КОРО, РК, контрольні стрічки, Z-звіти за період з 25.01.2011 р. по 08.02.2013 р., що складає 745 випадків.

Порядок надання платниками податків документів визначено статтею 85 Податкового кодексу України, зокрема, -

- платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. ( п.85.2 ст. 85);

- при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. ( п.85.4. ст. 85);

- у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. ( п.85.6. ст. 85).

Податковими ревізорами - інспекторами Мальованим Р.В. та Літвіновим В.В. був складено акт № 3 від 18.02.2013 р. про відмову уповноваженого представника позивача ОСОБА_2 надати документи та відмову у підписанні додатків до акту перевірки.

При цьому пунктом 4.3. акту перевірки передбачено, що для ознайомлення з матеріалами справи та надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті, платнику податків пропонується прибути до органу ДПС у 5-денний термін. До матеріалів справи надано лист від 13.02.2013 року №703/10/22.5-13, яким запрошено ФОП ОСОБА_4 на 18.02.2013 року для підписання акту фактичної перевірки та запропоновано надати документи, які не були надані під час перевірки, зокрема, книги ОРО, контрольні стрічки, щоденні фіскальні звітні чеки, книгу обліку доходів і витрат, первинні документи на підакцизні товари.

Після отримання акту перевірки позивачем були складені заперечення на висновки вказаного акту від 22.02.2013 р., в яких просив розглянути вказані заперечення за участю позивача та додав до них акт звіряння контрольних стрічок та копій КОРО за №212001168/ІІ, №6/І, №/ІІ, однак відсутні докази його надання відповідачу або направлення поштою.

Разом з тим слід зазначити, що оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій ОДПІ було прийнято у квітні 2013 року, тобто через 2 місяці після складання акту перевірки (лютий 2013 р.), що не позбавляло права позивача надати відповідачу документи, які були відсутні під час проведення фактичної перевірки.

Вищезазначене дає підстави зробити висновок, що встановлені порушення п. 9, 10 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР щодо незабезпечення зберігання щоденного фіскального звітного чеку та контрольної стрічки протягом відповідного періоду є обґрунтованими, однак помилковими є нараховані суми фінансових санкцій.

Також вищезазначеним оскаржуваним рішенням до позивача відповідно до ст. 20 Закону України №265/95-ВР застосовано фінансові санкції у розмірі 6332,60 грн. за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, що є порушенням п.12 ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 Закону № 265/95-ВР облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, облік товарів включає в себе комплекс операцій, який полягає у відображенні інформації, що міститься у первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку у порядку, визначеному відповідними національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Як вбачається з п. 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Виходячи з вищевказаних положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246, встановити наявність не облікованого товару можливо або шляхом проведення інвентаризації, або шляхом дослідження первинних документів тощо.

Податковим органом в ході перевірки не досліджувалась Книга обліку доходів та витрат або інші документи бухгалтерського обліку, на яких міститься інформація про облік товарів, а відтак, висновки про порушення позивачем порядку обліку товарних запасів є безпідставними.

Крім того, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 510,00 грн. відповідно до податкового повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № НОМЕР_2.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено не надання позивачем ні під час проведення перевірки, ні до моменту прийняття оскаржуваних рішень документів, необхідних при здійсненні податкового органу, тому можна дійти висновку про правомірність застосування до позивача штрафної санкції у сумі 510,00 грн. відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "С" від 10 квітня 2013 року № НОМЕР_2 є правомірним.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянтів, оскільки доводи апеляційних скарг не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянтів.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.06.2015 року

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин