Справа № 461/9308/14-а,2-а/461/69/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/2744/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С.,Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Коваль П.І.,

від відповідача - Бондаренко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Гаражного кооперативу № 12 Франківського району м.Львова на постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2015 року у справі за позовом Гаражного кооперативу № 12 Франківського району м.Львова до Львівської міської ради про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Гаражний кооператив № 12 Франківського району м.Львова в серпні 2014 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської міської ради та просив визнати відсутність компетенції відповідача щодо дії норми статті 276.1 Податкового кодексу України, визнати незаконним і скасувати п.1.1. ухвали Львівської міської ради № 3497 від 19 червня 2014 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26 липня 2012 року № 1675 та від 26 грудня 2013 року № 3034» та визнати неправомірною відмову Львівської міської ради від 01 липня 2014 року № 2403-2-вих.-637.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова 12 червня 2014 року звернувся з листом до відповідача про укладення договору про внесення змін до існуючого договору оренди землі, оскільки статею 274 ПК України встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, визначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу. Статею 276.1 ПК України встановлено, що податок на земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншим будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до ст.ст.274 і 275 цього Кодексу. Висновком судово-економічної експертизи №2896 від 29 листопада 2013 року ЛНДІСЕ підтверджено річний розрахунок орендної плати в розмірі 9301,22 грн. в рік, що становить трикратний розмір земельного податку, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки 10334688,00 грн. при врахуванні підпункту 1 ст.276 ПК України. Львівська міська рада листом від 01 липня 2014 року відмовила у розгляді пропозиції з тих підстав, що річна сума орендної плати за землю з 01 квітня 2014 року встановлюється на рівні 3 відсотків від діючої нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказує, що відмова є незаконною оскільки у відповідача відсутня компетенція щодо трактування підпункту 288.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, як і відсутні повноваження на зміну принципів і розміру оподаткування земельних ділянко неприбуткових підприємств.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а натомість представником відповідача в судовому засіданні було доведено правомірність оскаржуваного пункту ухвали Львівської міської ради від 19 червня 2014 року. Крім того позивачу була надана обґрунтована відповідь на його звернення у встановлений законодавством строк.

З цією постановою не погодився апелянт, Гаражний кооператив № 12 у Франківському районі м.Львова, який звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2015 року та винести нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт настоює на тому, що Гаражний кооператив № 12 у Франківському районі м.Львова є неприбутковою організацією і не може сплачувати орендну плату за землю в розмірі 310040,64 грн.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав та просить апеляційну скаргу задовільнити, скасувавши постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2015 року та винести нову постанову, якою повністю задовільнити позовні вимоги..

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржувану постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2015 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2014 року Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова подав до Львівської міської ради пропозицію про укладення договору про внесення змін до договору оренди землі, відповідно до якого: враховуючи Висновок судово-економічної експертизи №2896 від 29 листопада 2013 року ЛНДІСЕ, проведеної в рамках господарської справи №914/1453/13, яким підтверджено річний розрахунок орендної плати в розмірі 9301,22 грн. в рік, що становить трикратний розмір земельного податку, заявник подає пропозицію для підписання у виді підписаного нами (у трьох примірниках) договору про внесення змін до існуючого договору оренди землі. Зареєстрованого в Львівській міській раді 18 жовтня 2010 року за №Ф-1545 та в Управлінні Держкомзему у м. Львові 03 червня 2011 року за №00204.

Листом Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради від 01 липня 2014 року позивача було повідомлено, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України та встановлено, що річна сума орендної плати за землю не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. Також ухвалою Львівської міської ради від 19 червня 2014 року «Про внесення змін до ухвал міської ради від 26 липня 2012 року №1675 та від 26 грудня 2013 року №3034» скасовано пункт 14.7 ухвали міської ради від 26 липня 2012 року №1675 «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові», яким річний розмір орендної плати за землю встановлювався на рівні трикратного розміру земельного податку, обчисленого відповідно до підпункту 1 статті 276 ПК України. Відповідно до наведеного та договору оренди землі від 18 жовтня 2010 №Ф-1545, річна сума орендної плати за землю на вул. Трускавецькій з 01 квітня 2014 року встановлюється на рівні 3 відсотків від діючої нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Враховуючи зазначене, надані заявником зміни до договору оренди землі щодо встановлення рівня орендної плати на рівні трикратного розміру земельного податку не можуть бути підписані.

Відповідно до п.1.1. ухвали Львівської міської ради №3497 від 19 червня 2014 року, такою було ухвалено внести зміни у додаток до ухвали міської ради від 26 липня 2012 року №1675 «Про затвердження Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові» (зі змінами), скасувавши пункт 14.7.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об'єктивно перевірено обставини справи і суд першої інстанції з врахуванням вимог діючого податкового законодавства прийшов до висновку, що Гаражний кооператив №12 Франківського району м. Львова є суб'єктом сплати земельного податку за користування земельною ділянкою за адресою: м. Львів, вул. Трускавецька, площею 1,56 га.

Згідно до ст.271 ПК України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.274.1. ст.274 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачеві у внесенні змін до договору оренди землі, оскільки зміни відповідно до вимог законодавства були внесені ухвалою Львівської міської ради від 19 червня 2014 року.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно проаналізовано вимоги діючого законодавства, повно та об'єктивно досліджено обставини справи та суд підставно відмовив в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Галицького районного суду м.Львова від 17 лютого 2015 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Гаражного кооперативу № 12 Франківського району м.Львова залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 лютого 2015року у справі № 813/9308/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: В.М. Каралюс

Судді : В.С.Затолочний

З.М.Матковська

Повний текст постанови виготовлений 03.07.2015 року.