Справа № 816/2083/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Полтава Справа № 816/2083/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з лютого по квітень 2015 року в загальному розмірі 22582,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Завод "Лтава" не погашає заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, яка за лютий-квітень 2015 року складає 22582,26 грн. Оскільки вказана сума витрат не була сплачена відповідачем самостійно, ця сума підлягає стягненню у судовому порядку.

19.06.2015 до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких відповідач зазначив, що пенсії на пільгових умовах гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 призначено на підставі вимог статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому відповідні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій вказаним особам не належать до відшкодування ПАТ "Завод "Лтава". У звязку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог УПФУ Октябрського району в м. Полтаві в частині стягнення з ПАТ "Завод "Лтава" суми витрат в розмірі 12374,04 грн (а.с.25-26).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча у матеріалах справи наявні докази що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 22).

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ПАТ "Завод "Лтава" /ідентифікаційний код 14308479/ зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник страхових внесків в УПФУ Октябрського району в м. Полтаві.

За особовим рахунком ПАТ "Завод "Лтава" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком №1 гр. ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за лютий-квітень 2015 року в загальному розмірі 22582,26 грн.

Оскільки відповідач вказану суму заборгованості у добровільному порядку не відшкодував, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (надалі - Інструкція).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

У відповідності до приписів пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, за наявності відповідних обставин, страхувальник зобовязаний відшкодувати Пенсійному фонду України витрати останнього на виплату і доставку пільгових пенсій.

Згідно з частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Таким чином, предметом доказування в даній справі є наявність (чи відсутність) у відповідача обовязку з відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за лютий-квітень 2015 року загалом в розмірі 22582,26 грн.

Залученою до матеріалів справи копією довідки Відкритого акціонерного товариства "Лтава" (правонаступником якого є ПАТ "Завод "Лтава") від 18.01.2007 №342 підтверджено, що гр. ОСОБА_5 працював у ВАТ "Лтава" на посадах заливальника металу та плавильника металу і сплавів у період з 03 грудня 1985 року по 01 вересня 1998 року з повним робочим днем; зазначені посади віднесено до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Металообробка /а.с. 66/.

Копією протоколу від 14.02.2007 №267 підтверджено, що загальний пільговий стаж ОСОБА_5 становить 11 років 5 місяців 23 дні. При цьому, за змістом розрахунку, до даного періоду пільгового стажу зараховано роботу ОСОБА_5 на ВАТ "Лтава" /а.с. 63-64/.

ОСОБА_5 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так само, залученою до матеріалів справи копією протоколу від 14.05.2013 №523 підтверджено, що загальний пільговий стаж гр. ОСОБА_6 становить 10 років 11 місяців 5 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано період роботи вказаного громадянина на Полтавському АТ "Лтава" з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на посаді, що віднесена до списку №1 /а.с. 49-50/.

ОСОБА_6 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2011 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2012 у справі №2а-1622/732/12, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2013, зобовязано УПФУ Октябрського району в м. Полтаві призначити ОСОБА_6 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за списком №1 згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із 07 жовтня 2011 року, та провести відповідні виплати /а.с. 51-57/. При цьому, до пільгового стажу гр. ОСОБА_6 зараховано період роботи з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на Полтавському АТ "Лтава".

До розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що надіслані відповідачу, включено суму витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії гр. ОСОБА_6 пропорційно стажу роботи останнього за списком №1 на Полтавському АТ "Лтава", що становить 43,75 % від загальної суми /а.с. 8, 10/.

Крім того, залученою до матеріалів справи копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2008 №19, виданої ВАТ "Лтава", підтверджено, що гр. ОСОБА_7 у періоди з 02 грудня 1985 року по 18 вересня 1986 року, з 29 вересня 1986 року по 17 вересня 1987 року, з 25 вересня 1987 року по 11 квітня 1988 року, з 22 квітня 1988 року по 28 листопада 1988 року, з 04 грудня 1988 року по 21 серпня 1992 року працював на Полтавському електромеханічному заводі за професією: заливальник металу, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Металообробка. ВАТ "Завод "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу на підставі статуту ВАТ "Лтава" /а.с. 46/.

Наявною в матеріалах справи копією протоколу від 14.05.2009 №7118 підтверджено, що загальний пільговий стаж за списком №1 гр. ОСОБА_7 становить 8 років 4 місяці 15 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано перелічені вище періоди роботи вказаного громадянина на Полтавському електромеханічному заводі /а.с. 44-45/.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_7 призначена з 23.03.2009, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Залученою до матеріалів справи копією довідки ВАТ "Лтава" від 05.12.2006 №143 підтверджено, що гр. ОСОБА_4 у періоди з 01 жовтня 1977 року по 07 червня 1993 року та з 09 серпня 1993 року по 08 серпня 1995 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді ливарника на машинах лиття під тиском, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Металообробка. ВАТ "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу /а.с. 42/.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_4 призначена з 21.12.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, наявною в матеріалах справи копією довідки ВАТ "Лтава" підтверджено, що гр. ОСОБА_2 у періоди з 01 липня 1977 року по 01 вересня 1988 року та з 01 вересня 1988 року по 13 липня 1994 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді плавильника металів і сплавів, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Металообробка. ПАТ "Завод "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу /а.с. 60/.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_2 призначена з 22.04.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно пункту 1 постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Із аналізу вищезазначених положень Закону вбачається, що право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому, наявності атестації робочих місць не вимагається. Водночас, особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

В судовому засіданні представник управління вказала, що пенсія громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 була призначена відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, гр. ОСОБА_4 набув право на призначення пільгової пенсії за віком з 21.12.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. При цьому, до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року /а.с. 40-41/.

Гр. ОСОБА_2 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ, а до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року /а.с. 59-61/.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пенсію безпідставно призначено відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно статті 100 вказаного Закону.

Суд не бере до уваги висновок судово-економічної експертизи №5429 від 01.10.2014, складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8, оскільки висновки вказаної судово-економічної експертизи стосуються питання документального підтвердження чи не підтвердження розрахунків УПФУ Октябрського району в м. Полтаві щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року та січень 2014 року та доплати за 2013 рік, тоді як предметом даного спору є стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком № 1 за період лютий - квітень 2015 року. Крім того, вказане дослідження проведено судовим експертом в рамках іншої адміністративної справи /а.с. 30-34/.

Суд зазначає, що обовязок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ґрунтується на вимогах абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №1, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, обовязок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 1 січня 2004 року, не повязаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 25 вересня 2012 року №№21-251а12, 21-293а12; від 17 грудня 2013 року №21-453а13).

З огляду на вищевикладене, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за лютий-квітень 2015 року в загальному розмірі 22582,26 грн.

На виконання вимог Інструкції, УПФУ Октябрського району в м. Полтаві направлені та вручені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року, лютого 2015 року та з квітня 2015 року /а.с. 7-11, 68-69/.

При цьому, як пояснив представник позивача в ході судового розгляду справи, управлінням не надсилалися відповідачу розрахунки за березень 2015 року в зв'язку з тим, що відповідно до Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Оскільки зміни не відбувались, управлінням не надсилалися розрахунки за березень 2015 року.

Наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період лютий-квітень 2015 року в розмірі 22582,26 грн підтверджено витягом з картки особового рахунку відповідача /а.с. 37-38/.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

З огляду на викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (ідентифікаційний код 14308479) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 22582 (двадцять дві тисячі пятсот вісімдесят дві) гривні 26 (двадцять шість) копійок на користь управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (р/р НОМЕР_1 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку, МФО 331467, код 22529735).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 липня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава