Справа № 185/2186/15-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" червня 2015 р.справа № 185/2186/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року у справі №185/2186/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 55 років в порядку, передбаченому п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оформленого листом від 18.11.2014 №13591/05/18. Визнати за позивачем право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 04 серпня 2014 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу (а. с. 29), в якій, посилаючись на порушення судом норм права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову. Відповідач зазначає, що первинні документи, подані на підтвердження пільгового стажу роботи позивача, - книги обліку по оплаті праці за 1976 2000 роки, підтверджують, що позивач працював з 01.01.1976 по 15.08.1981, з 01.07.1983 по 31.12.1985, з 01.01.1988 по 31.12.1989, з 01.01.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1998 по 31.12.1999 трактористом, а з 1986 по 1987, з 1990 по 31.12.1993, з 01.01.1996 по 31.12.1997 та з 01.01.2000 по 31.03.2000 - механізатором. Отже загальний стаж позивача складає 26 років 7 місяців 26 днів, при цьому стаж на посаді тракториста-машиніста 13 років 10 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 30.10.2014 до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Листом від 18.11.2014 №13591/05/18 відповідач відмовив позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що згідно з даними книги обліку по оплаті праці стаж на посаді тракториста-машиніста складає 13 років 10 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків відповідача.

Згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

За правилами наведеного вище Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці колгоспника - ОСОБА_1 записи внесені, зокрема, у відповідності з Основними положеннями про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспів 14.03.1975 та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, Інструкцією про порядок введення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, підтверджують факт роботи позивача на посаді тракториста на умовах повного робочого дня.

Відповідно до записів трудової книжки позивача він працював на посаді тракториста з 01.01.1976 по 15.05.1981 та з 01.07.1983 по 31.03.2000 на посаді тракториста-машиніста (а.с.9-10).

Дані обставини також підтверджені довідкою, наданою ТОВ «Відродження» №8 від 10.02.2015 (а.с.11).

Згідно довідки Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області №90 від 05.02.2015 в 1992 році колгосп імені Дзержинського перейменовано в КСП імені Дзержинського, що підтверджується протоколом № 4 від 24.11.1992, правонаступником КСП імені Дзержинського згідно рішення Конференції працівників є ТОВ «Відродження», що підтверджується протоколом № 4 від 16.06.2000 (а.с.15).

Також Привовчанською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області надано довідки про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 №№91, 92 від 05.02.2014 (а.с.12-13) та довідку про кількість вироблених трудоднів позивача №93 від 05.02.2014 (а.с.14).

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду, працював трактористом-машиністом більше 20 років, що при наявності загального стажу більше 25 років, дає позивачу право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» » ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмовляючи позивачу у нарахуванні пенсії на пільгових умовах, відповідач всупереч наведеним вище правовим нормам виходив з даних особових рахунків та книжки по нарахуванню заробітної плати, в яких не завжди вказувалась професія, за якою працював позивач, а не з відомостей, що містяться в трудовій книжці, як того вимагає ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розбіжності в трудовій книжці позивача та в особових рахунках щодо його посади мають трактуватися на користь записів в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує не тільки стаж роботи, але і посаду, яку займав позивач.

Посилання відповідача на відсутність в трудовій книжці позивача відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законодавством не передбачено внесення таких відомостей до трудової книжки, отже вказана обставина не може бути підставою для не зарахування всього періоду роботи позивача трактористом до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, тим більше, підприємства, на яких працював позивач, займались виробництвом сільськогосподарської продукції.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про відсутність законних та обґрунтованих підстав для відмови позивачу в призначенні пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року у справі №185/2186/15-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко