Справа № 320/13377/14-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" червня 2015 р.справа № 320/13377/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ткаченко Одександра Геннадійовича на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року у справі №320/13377/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів на відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області, в якому просив визнати дії відповідача протиправними. Зобов'язати припинити відрахування коштів з пенсії ОСОБА_1 до винесення судових рішень по справі. Стягнути у примусовому порядку з відповідача 744,36 грн. матеріального збитку (680,00 грн. штраф + 36,54 грн. судовий збір, 27,82 грн. витрати на проведення виконавчих дій), понесеного позивачем внаслідок здійснення незаконного відрахування коштів з пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно здійснює відрахування з пенсії на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення від 10.10.2014 з огляду на те, що постанова суду про адміністративне правопорушення від 12.06.2014, на виконання якої відкрито виконавче провадження, оскаржується позивачем.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.04.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.42), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи стосовно оскарження постанови державного виконавця від 02.09.2014 про відкриття виконавчого провадження.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 12.06.2014 у справі №320/4505/14-п позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн. (а.с.36).

На підставі означеної постанови суду від 12.06.2014 державним виконавцем органу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції 02.09.2014 відкрито виконавче провадження ВП №44547669, надано строк ОСОБА_1 у самостійному порядку виконати вимоги постанови - до 09.09.2014.

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 постанови суду в добровільному порядку, державним виконавцем винесена постанова від 10.09.2014 про стягнення з боржника на користь держави 680 грн. штрафу та 36,54 грн. судового збору (а.с.37).

10.10.2014 державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 27,82 грн. на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.37).

У зв'язку з непогашенням ОСОБА_1 суми боргу, державним виконавцем 10.10.2014 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі ст.ст. 68-71 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.34).

Постанову державного виконавця від 10.10.2014 разом з супроводжувальним листом від 10.10.2014 №873/11 направлено на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі для виконання (а.с.33).

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі прийнято до виконання постанову державного виконавця від 10.10.2014, розпочато відрахування з пенсії позивача у відповідності до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на фактичні обставини справи, норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності відрахування відповідачем грошових коштів з пенсії позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у розі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

За правилами ст.69 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.6 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже відповідач на законодавчому рівні наділений повноваженнями здійснювати відрахування з пенсії на виконання судового рішення згідно з відповідною постановою державного виконавця.

В даному випадку відповідач, здійснюючи відрахування з пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця від 10.10.2014, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Стосовно посилання позивача на оскарження ним постанови суду про адміністративне правопорушення № 320/4505/14-п від 12.06.2014 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню, зокрема, у разі прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення (п.5); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право (п.6).

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок і строки зупинення виконавчого провадження.

Так, згідно ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Відповідно до ч.4 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Відповідно до ч.5 ст.39 вказаного Закону після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Виходячи з наведених правових норм, зазначені позивачем обставини - факт оскарження позивачем постанови суду про адміністративне правопорушення № 320/4505/14-п від 12.06.2014 сам по собі не є підставою для не проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження ВП №44547669, в тому числі, зупинення (припинення) відрахування з пенсії позивача.

Судом встановлено, що на час вирішення спору у даній справі відповідна постанова про зупинення виконавчого провадження державним виконавцем не виносилась, інші законні підстави для припинення відрахування відповідачем коштів з пенсії позивача із наявних в матеріалах справи доказів не вбачаються, позивачем не зазначені.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року у справі №320/13377/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко