Справа № 816/825/15-а
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/825/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М. А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс-Нафтогаз (надалі - позивач; ТОВ Альянс-Нафтогаз) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач; ДПІ у м. Полтаві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від НОМЕР_1 від 02.12.2014 про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 75287,50 грн, з яких: 60230,00 грн за основним платежем, 15057,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено права та законні інтереси ТОВ Альянс-Нафтогаз у сфері публічно-правових відносин через безпідставне донарахування грошового зобовязання зі сплати податку на додану вартість.

У судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначав, що перевіркою встановлено порушення статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України. Вказував, що надані позивачем в ході проведення перевірки документи не підтверджують реальності здійснення господарських операцій. А тому податковим органом правомірно констатовано заниження податку на додану вартість за перевіряємий період,

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, ТОВ Альянс-Нафтогаз зареєстровано у якості юридичної особи з 21.10.2003 () та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві /а.с. 12/.

У період з 03.11.2014 по 07.11.2014 посадовою особою ДПІ у м. Полтаві проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ Альянс-Нафтогаз щодо дотримання вимог податкового законодавства з контрагентами за травень, червень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 18 листопада 2014 року №6772/16-01-22-02/32689777 /а.с. 26-41/, у якому відображено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 25 Декларації) за червень 2014 року на суму ПДВ 60230,00 грн у тому числі по взаємовідносинам з ТОВ Голден Деррік на суму ПДВ 60230,00 грн /а.с. 41/.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення 02 грудня 20141 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 75287,50 грн, з яких: за основним платежем 60230,00 грн, 15057,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 43/.

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з висновком Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18 липня 2006 року), - кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і суд має надати відповідь на кожен аргумент заявника.

Згідно положень, вищевказаної практики Європейського Суду з прав людини, Суд оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали порушення податкового законодавства, що на думку податкового органу, допущені позивачем під час здійснення господарських операцій між ТОВ Альянс-Нафтогаз та ТОВ Голден Деррік.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає та регулює Податковий кодекс України (п. 1.1. статті 1 Податкового кодексу України), норми якого підлягають застосуванню до спірних правовідносин в редакції, що діяла на момент їх виникнення та існування.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.4. статті 198 Податкового кодексу України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

За приписами пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця; податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункти 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд також враховує, що статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

Із положень частин першої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Із системного аналізу норм податкового законодавства, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен отримати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), валові витрати та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товару (робіт, послуг), яка призвела до об'єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до складу валових, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у ТОВ Альянс-Нафтогаз на формування сум податку на додану вартість мало вплив отримання робіт від ТОВ Голден Деррік, а саме: виконання робіт з капітального ремонту свердловин.

В акті перевірки контролюючим органом перевіркою відображених показників з податку на додану вартість встановлено, що на формування цих показників мало вплив отримання робіт. До заниження податку на додану вартість у розмірі 60230,00 грн призвело непідтвердження факту отримання робіт з капітального ремонту свердловин.

Так зокрема, стосовно господарських операцій позивача за договором підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 400 Більського НГКР укладеного 15.04.2014 р. між ним та ТОВ "Голден Дерік" у акті перевірки контролюючи орган посилався на ненадання ТОВ Альянс-Нафтогаз документів на підтвердження отримання робіт на свердловині №400 Більського НГКР, а саме: до перевірки не надано додатку 1 до договору та актів прийому передачі свердловини.

Також в акті перевірки зазначено, що позивачем не було надано на підтвердження отримання робіт за договором підряду №10-СТ від 12.20.2013 додатку №2 до договору №10-СТ від 12.02.2013, крім того, договором не зазначено обєкт, на якому будуть виконуватись роботи та місце його розташування. Крім того, за договором №10-СТ від 12.02.2013 фактично роботи виконані в травні 2014 року, в той час, як дата складання договору 12.02.2013 року, та терміном дії до 31.12.2013. Для перевірки не надано будь-яких документів, що підтверджують про пролонгацію даного Договору, що унеможливлює встановити підстави, умови та обсяги виконання робіт на свердловинах №160, №162, №170 Більського НГКР в травні 2014 року. Надані для перевірки документи (договори, додатки до та, акти виконаних робіт, контрольні листи) не містять постання на нормативний документ (ДСТУ БД 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», тощо) у відповідності до якого були проведені розрахунки вартості послуг. Таким чином контролюючий орган дійшов висновку, що перевіркою неможливо встановити правильність формування вартості послуг.

У акті перевірки зазначено, що за даними АІС Податковий блок Реєстраційні та облікові дані платників податків інформація щодо наявних у ТОВ Голден Деррік ліцензій, патентів відсутня. Основним видом діяльності ТОВ Голден Деррік є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, але фактично згідно з первинними документами ТОВ Голден Деррік виконувало роботи по капітальному ремонту свердловини №160 Більського НГКР. Для перевірки дозвільні документи на виконання робіт ТОВ Голден Деррік не надавались.

Надаючи правову оцінку вказаним у акті перевірки доводам ДПІ у м. Полтаві та перевіряючи реальність здійснення господарських операцій зі спірним контрагентом ТОВ Голден Деррік, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що підставою для нарахування контролюючим органом грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 230,00 грн., було формування позивачем податкового кредиту на підставі вартості отриманих робіт по закачці хімічного розчину в свердловини №162, 170 Більського НГКР згідно акта №61 (а.с. 42).

Так, 12.02.2013 між ТОВ Альянс-Нафтогаз (по тексту договору - Замовник) та ТОВ Голден Деррік (по тексту договору Підрядник) укладено договір на виконання робіт №10-СТ /а.с. 82-83/.

Згідно пункту 1.1 Договору Підрядник приймає на себе обовязки по виконанню робіт по цементуванню обсадних колон, установці цементних мостів, завезенню на обєкти цементу та домішок до нього, приготуванню цементних сумішей, приготуванню в агрегатах рідини для змішування цементу.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Підрядник виділяє техніку для виконання робіт опресування колон, маніфольдів, бурильних, обсадних та насосно-компресорних труб, противовикидного обладнання, фонтанних арматур, викидних ліній, газосепараторів, перфораторних засувок, лубрикаторів; установки ванн для ліквідації ускладнень та аварій; освоєння та затискування свердловин; перекачування рідини та розчинів; цементування водних свердловин; цементування кондуктора, технологічної та експлуатаційної колони.

Пунктом 2.1.1 Договору визначено, що Замовник зобовязався подавати заявки на проведення робіт Підряднику до 10 години передуючого роботам дня у письмовому вигляді або факсом з послідуючою передачею у письмовому вигляді.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013 (пункт 7.5 Договору).

На підтвердження вартості роботи спецтехніки позивачем надано додатки №№1, 2 до Договору /а.с. 81, 85-89/.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 230,00 грн позивачем надано акти виконаних робіт за травень 2014 року №№52, 56, 58, 60, 61, 62, 63, 65, 67 /а.с. 42, 90-98/, виписку по особовому рахунку /а.с. 117-129/.

Підтверджуючи правомірність віднесення вартості отриманих послуг від контрагента до складу податкового кредиту з ПДВ у розмірі 230,00 грн позивачем надано податкову накладну №10 від 19.05.2014 із змісту якої встановлено, що податкову накладну видано щодо виконання робіт по закачці хімічного розчину в свердловини №162, 170 Більського НГКР згідно акта №61 /а.с. 139/.

Також, судом встановлено, що підставою для нарахування контролюючим органом грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 60000,00 грн, було формування позивачем податкового кредиту на підставі вартості отриманих робіт по капітальному ремонту свердловини №400 Більського НГКР згідно договору підряду від 15.04.2014.

Так, 15.04.2014 між ТОВ Альянс-Нафтогаз (по тексту договору - Замовник) та ТОВ Голден Деррік (по тексту договору Підрядник) укладено договір на виконання робіт з капітального ремонту свердловини №400 Більського НГКР /а.с. 70-74/.

Згідно пункту 2.1 Договору, Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, з використанням Виробничих ресурсів Підрядника, Матеріалів Підрядника, використовуючи працю Персоналу Підрядника, на свій ризик виконати за завданням Замовника роботи з капітального ремонту свердловини №400 Більського НГКР в строки, визначені Планом Робіт, в порядку і на умовах, визначених даним Договором, та передати Результати робіт Замовнику.

Датою початку виконання робіт за Договором є дата передачі Замовником Підряду майданчику свердловини (пункт 2.4 Договору).

Із змісту пунктів 4.7-4.10 Договору встановлено, що передача майданчика свердловини оформлюється двостороннім Актом прийому-передачі. Після закінчення кожного етапу робіт Підрядник надає Замовнику проміжні акти приймання-передачі робіт. Після виконання робіт в повному обсязі Сторони підписують Акт приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно пункту 5.4 Договору Підрядник зобовязаний, зокрема, надавати щоденні рапорти про хід виконання робіт, щомісячно проміжні акти приймання-передачі виконаних робіт.

Невідємною частинами договору є Додаток №1 План робіт у свердловині 400 Більського НГКР та Додаток №2 Протокол погодження договірної ціни (пункт 14.1 Договору).

На підтвердження вартості робіт позивачем надано додатки №№1, 2 до Договору /а.с. 75, 77-78/.

Зокрема згідно Плану робіт по капітальному ремонту свердловини № 400 Більського НГКР, копія якого міститься в матеріалах справи, також містяться вимоги про оформлення по акту передачі свердловини на час проведення робіт, відведення земельної ділянки, складання актів стосовно готовності для проведення капітального ремонту на свердловині.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 60000,00 грн позивачем надано акт виконаних робіт №1 від 15.04.2014 /а.с. 76/, виписку по особовому рахунку /а.с. 117-129/.

Підтверджуючи правомірність віднесення вартості отриманих послуг від контрагента до складу податкового кредиту з ПДВ у розмірі 60000,00 грн позивачем надано податкову накладну №18 від 26.05.2014 із змісту якої встановлено, що податкову накладну видано щодо виконання робіт по капітальному ремонту свердловини №400 Більського НГКР згідно договору підряду від 15.04.2014 /а.с. 150/.

Однак, дослідивши в судовому засіданні вказані копії документів, суд дійшов висновку, що вони не в повній мірі розкривають зміст господарських операцій щодо виконання контрагентом робіт, а тому не визнаються судом в якості достатніх та належних доказів у справі. При цьому, суд виходить з наступного.

Підтверджуючи реальність господарських операцій з контрагентом позивачем надано договір на виконання робіт від 12.02.2013 №10-СТ /а.с. 82-83/.

Разом з тим із змісту договору не можливо встановити місце розташування обєкту на якому мали виконуватись роботи, як і не зазначено сам обєкт.

Також, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 230,00 грн позивачем надано акти виконаних робіт за травень 2014 року №№52, 56, 58, 60, 61, 62, 63, 65, 67 /а.с. 90-98/. З актів вбачається, що роботи виконувались у травні 2014 року.

Зі змісту пункту 7.5. Договору на виконання робіт від 12.02.2013 №10-СТ встановлено, що договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013. Доказів на підтвердження пролонгації вказаного договору позивачем не надано, а судом не встановлено.

Підтверджуючи правомірність віднесення вартості отриманих послуг від ТОВ Голден Деррік до складу податкового кредиту з ПДВ у розмірі 230,00 грн. позивачем надано податкову накладну №10 від 19.05.2014 /а.с. 139/ із змісту якої встановлено, що податкову накладну видано щодо виконання робіт по закачці хімічного розчину в свердловини №162, 170 Більського НГКР згідно акта №61.

Однак з акту №61 від 19.05.2014 встановлено, що роботи виконувались лише на свердловині №162 Більського НГКР /а.с. 42/.

Доказів передачі свердловин № 162, 170 Більського НГКР від позивача до його контрагента для виконання робіт суду не було надано, як не було надано і інших належних та допустимих доказів в обґрунтування підстав виконання робіт ТОВ Голден Деррік на зазначених вище свердловинах.

Окрім наведеного суд зазначає, що Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому акт виконаних робіт № 61 до Договору № 10-СТ від 12 лютого 2013 року /№ 162 Більського НГКР/ за травень 2014 року, копія якого перебуває в матеріалах справи, не містить відомостей щодо обсягу господарської операції, одиниці виміру господарської операції, а отже не відповідає вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Договором між ТОВ Альянс-Нафтогаз та ТОВ Голден Деррік на виконання робіт з капітального ремонту свердловини №400 Більського НГКР від 15.05.2014 передбачено, що Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, з використанням виробничих ресурсів Підрядника, матеріалів Підрядника, використовуючи працю персоналу Підрядника, на свій ризик виконати за завданням Замовника роботи з капітального ремонту свердловини №400 Більського НГКР.

На підтвердження використання праці персоналу ТОВ Голден Деррік позивачем надано розпорядження про укомплектування бригади кваліфікованим працівниками для проведення робіт на боровій №400 від 2014 року /а.с. 80/. Повна дата у розпорядженні не зазначена, у звязку з чим не можливо встановити, що саме цю бригаду залучено до виконання роботи на свердловині №400 Більського НГКР.

Пунктом 2.4 вищевказаного договору встановлено, що датою початку виконання робіт за Договором є дата передачі Замовником Підряду майданчику свердловини. Пунктами 4.7-4.10, 5.4 Договору визначено, що передача майданчика свердловини оформлюється двостороннім Актом прийому-передачі. Після закінчення кожного етапу робіт Підрядник надає Замовнику проміжні акти приймання-передачі робіт. Після виконання робіт в повному обсязі Сторони підписують Акт приймання-передачі виконаних робіт, Підрядник зобовязаний, зокрема, надавати щоденні рапорти про хід виконання робіт, щомісячно проміжні акти приймання-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, ні акту прийому-передачі майданчика, ні поетапних актів приймання-передачі робіт, ні рапортів, як це передбачено договором, позивач суду не надав.

Незважаючи на те, що у розгляді справи неодноразово оголошувалась перерва для надання доказів, зупинялось провадження у справі для надання додаткових доказів, будь-яких інших доказів на підтвердження використання робіт позивач на вимогу суду не надав.

Беручи до уваги на ненадання позивачем на перевірку та в ході розгляду справи в суді належних доказів фактичного отримання від ТОВ Голден Деррік робіт у власній господарській діяльності суд дійшов висновку, що спірні господарські операції позивача з ТОВ Голден Деррік не носять реальний характер.

Залучені до матеріалів справи письмові докази у своїй сукупності не підтверджують наявності в діях позивача ділової мети щодо вчинення господарських операцій.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача про те, вказані господарські операції не носили реального характеру, а відображення їх результатів у податковому обліку ТОВ Альянс-Нафтогаз здійснено безпідставно.

Відтак, суд підтверджує правомірність доводів ДПІ у м. Полтаві про порушення позивачем вимог статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого платником податків занижено зобовязання зі сплати податку на додану вартість за червень 2014 року у розмірі 60230,00 грн.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 02 грудня 2012 року № щодо збільшення суми грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 75287,50 грн. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів, що свідчили б про реальність отримання робіт від ТОВ Голден Деррік у червні 2014 року. Тобто, платником податків не доведено правомірність віднесення до складу податкового кредиту за червень 2014 року у розмірі 60230,00 грн.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а позовні вимоги ТОВ Альянс-Нафтогаз не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ТОВ Альянс-Нафтогаз повністю.

Зважаючи на приписи статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, стягненню на користь останнього не підлягають.

Разом з цим, виходячи з приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги, зважаючи на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову, з позивача до Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1644,30 грн.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" () в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; код отримувача (код за РПОУ): 38019510; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; МФО 831019; Рахунок отримувача: 4002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; призначення платежу: судовий збір, за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), код РПОУ 35521510 (суду, де розглядається справа)) судовий збір у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький