Справа № 809/1191/13-а
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2013-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"17" квітня 2013 р. справа № 809/1191/13-a

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного

позову Державної податкової інспекції у Сколівському районі Львівської області Державної податкової служби, вул. Кн. Святослава, 5-А, м. Сколе, Львівська область, 82600,

до Державного підприємства "Івано-Франківський лісопромисловий комбінат", вул. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76000,

про стягнення податкового боргу в сумі 1 228 065,51 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Сколівському районі Львівської області Державної податкової служби 16.04.2013 року звернулася в суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Івано-Франківський лісопромисловий комбінат" про стягнення податкового боргу в сумі 1 228 065,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 67 Конституції України, статті 36, пунктів 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, не погашено в повному обсязі податкові зобовязання визначені ним самостійно та донараховані позивачем по податку на прибуток підприємств в сумі 56 491,31 грн.; земельного податку з юридичних осіб в сумі 18 449,10 грн.; частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 27 553,78 грн.; екологічного податку в сумі 1 490,89 грн.; податку на доходи найманих працівників в сумі 66 702,51 грн., збору за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення в сумі 1 050 564,12 грн., податку на додану вартість 6 813,80 грн. Загальна сума заборгованості розрахована самостійно відповідачем, визначена та розстрочена позивачем, а також пеня за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобовязань, яка підлягає стягненню становить 1 228 065,51 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі та дотримання позивачем вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Водночас, в частині 2 статті 106 коментованого Кодексу передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

По кожному податковому зобовязанню, борг за яким позивач вважає за необхідне стягнути у судовому порядку, позивач не додав усіх належних первинних документів, які формують такий борг та окремі докази їх узгодження.

По збору за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення позивач у адміністративному позові зазначає, що стягненню за Розрахунками № 10788 від 09.08.2010 року, №13108 від 09.02.2011 року підлягають суми 50 542,75 грн. і 38 555,95 грн., в той час, як вказаними розрахунками (доданими до матеріалів позову) відповідач визначив суми 72 169,00 грн. і 118 631,50 відповідно. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

У позові зазначено, що за Рішенням про розстрочення податкового боргу №3869/19-00 від 27.06.2012 року підлягає стягненню чотири суми по 41 312,34 грн., в той час, як до матеріалів позову долучено інше Рішення за №3868/19-00. За містом такого Рішення відповідач зобовязаний сплачувати по 41 312,30 грн. у місяць у період дії розстрочення на загальну суму 247 874,00 грн. З урахуванням вказано, не зазначено, за яким саме Рішенням про розстрочення податкового боргу виникла заборгованість, за який саме період стягується розстрочена заборгованість по такому рішенню, не зважаючи на те, долученим іншим рішенням (№3868/19-00) визначено шість платежів. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

До зазначеного у позові податкового повідомлення-рішення №000501510 від 03.03.2012 року, не додано докази узгодження такого зобовязання, доказів його надіслання і отримання відповідачем. По вказаному рішенні не надано належним чином завіреної копії акту перевірки, що передували його прийняттю від 23.02.2012 року.

У позові зазначено, що за податковим повідомлення-рішенням № від 07.08.2012 року підлягає стягненню 21 448,04 грн., в той час, як вказаним рішенням (доданим до матеріалів позову) відповідачу донараховано зобовязання у сумі 4 519,33 грн. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

Крім того, при додаванні усіх позицій, визначених у розрахунку до позову, на підставі яких позивач просить стягнути збір за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення, результат становить 1 050 563,00 грн., а зазначено 1 050 564,12 грн. В чому причина розбіжностей позивач не зазначає.

Визначаючи пеню в сумі 61 369,86 грн. не надано розрахунок її нарахування.

На підтвердження всіх вищевказаних розбіжностей (можливої часткової сплати чи зарахування платежів), невідповідності суми стягнення сумі визначеної первинним документом, позивач письмових доказів до позову не додав, конкретних періодів стягнення (в розрізі місяців) для уникнення неточностей і помилок при розгляді справи не зазначив, в тому числі і не додав облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується збір за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення.

По податку на доходи найманих працівників позивач у адміністративному позові і розрахунку до нього зазначає, що за Рішенням про розстрочення податкового боргу №1386/24-0 від 31.01.2012 року підлягають стягненню 2 020,88 грн. та ще три суми по 20 962,72 грн., в той час, як вказаним Розрахунком (доданим до матеріалів позову) відповідач зобовязаний сплачувати по 20 962,72 грн. у місяць у період дії розстрочення на загальну суму 230 589,99 грн. Не зазначено, за який саме період (місяць) стягується розстрочена заборгованість по такому рішенню, не зважаючи на те, що ним визначено одинадцять платежів. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

Визначаючи пеню в сумі 1 793,47 грн. не надано розрахунок її нарахування.

На підтвердження вказаних розбіжностей (можливої часткової сплати чи зарахування платежів), невідповідності суми стягнення сумі визначеної первинним документом, позивач письмових доказів до позову не додав, конкретних періодів стягнення (в розрізі місяців) для уникнення неточностей і помилок при розгляді справи не зазначив, в тому числі і не додав облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується податок на доходи найманих працівників.

По податку на прибуток підприємств позивач у адміністративному позові зазначає, що за Рішенням про розстрочення податкового боргу №2598/19-00 від 31.05.2012 року підлягає стягненню 7 333,08 грн. та ще дві суми по 8 317,18 грн., в той час, як до матеріалів позову долучено інше Рішення за №2597/19-00. За містом такого Рішення відповідач зобовязаний сплачувати по 8 317,22 грн. у місяць у період дії розстрочення на загальну суму 58 220,30 грн. З урахуванням вказано, не зазначено, за яким саме Рішенням про розстрочення податкового боргу виникла заборгованість, за який саме період стягується розстрочена заборгованість по такому рішенню, не зважаючи на те, долученим іншим рішенням (№2597/19-00) визначено сім платежів. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

У позові зазначено, що за податковою декларацією №8001 від 09.08.2012 року підлягає стягненню 11 858,00 грн., в той час, як вказаною декларацією (доданою до матеріалів позову) відповідач самостійно розрахував суму податку 10 000,00 грн. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

Визначаючи пеню в сумі 285,62 грн. не надано розрахунок її нарахування.

На підтвердження вказаних розбіжностей (можливої часткової сплати чи зарахування платежів), невідповідності суми стягнення сумі визначеної первинним документом, позивач письмових доказів до позову не додав, конкретних періодів стягнення (в розрізі місяців) для уникнення неточностей і помилок при розгляді справи не зазначив, в тому числі і не додав облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується податок на прибуток підприємств.

По екологічному податку визначаючи пеню в сумі 22,40 грн. не надано розрахунок її нарахування. Не додано облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується екологічний податок.

По земельному податку з юридичних осіб позивач у адміністративному позові зазначає, що за декларацією №1197 від 17.02.2012 року підлягає стягненню борг в сумі 17 299,08 грн., не зазначаючи за які періоди (місяці) не сплачено зобовязання, в той час як згідно декларації місячний платіж становить 2 888,25 грн., а за весь 2012 рік 34 589,00 грн.

На підтвердження вказаних розбіжностей (можливої часткової сплати чи зарахування платежів), невідповідності суми стягнення сумі визначеної первинним документом, позивач письмових доказів до позову не додав, конкретних періодів стягнення (в розрізі місяців) для уникнення неточностей і помилок при розгляді справи не зазначив, в тому числі і не додав облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується земельному податку.

По частині чистого прибутку, що підлягає сплаті до бюджету з унітарних підприємств позивач у адміністративному позові зазначає, що за Рішенням про розстрочення податкового боргу №3864/19-00 від 27.06.2012 року підлягає стягненню платежі по 8 143,76 грн. та 8 295,53 в той час, як вказаним Розрахунком (доданим до матеріалів позову) відповідач зобовязаний сплачувати по 8 295,53 грн. у місяць у період дії розстрочення на загальну суму 49 773,18 грн. Не зазначено, за який саме період (місяць) стягується розстрочена заборгованість по такому рішенню, не зважаючи на те, що ним визначено шість платежів. У звязку із чим така розбіжність виникла позивач у адміністративному позові не зазначає, письмових доказів на підтвердження таких обставин не додав.

Визначаючи пеню в сумі 314,49 грн. не надано розрахунок її нарахування. Не додано облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується частина чистого прибутку, що підлягає сплаті до бюджету з унітарних підприємств.

По податку на додану вартість визначаючи пеню в сумі 6 813,80 грн. не надано розрахунок її нарахування. Не додано облікову картку відповідача по вказаному зобовязанні за згаданий період, в межах якого стягується податок на додану вартість.

Зважаючи на особливість спірних правовідносин, визначених у позові, специфічному порядку доказуванню наявності заборгованості по грошових зобовязань, які визначаються податковим боргом, із урахуванням наведено судом вище, позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 108 згаданого Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись частинами 1, 2 статті 106, частиною 1 статті 108, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державна податкова інспекція у Сколівському районі Львівської області Державної податкової служби до Державного підприємства "Івано-Франківський лісопромисловий комбінат" про стягнення податкового боргу в сумі 1 228 065,51 грн., - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання: 1). письмових доказів на усунення усіх недоліків (розбіжностей, неточностей), зазначених у описовій частині даної ухвали суду; 2). довідку-розрахунок заборгованості, яка є предметом стягнення з податку на прибуток підприємств, земельного податку з юридичних осіб, частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до бюджету, екологічного податку, податку на доходи найманих працівників, збору за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення і податку на додану вартість, в якій зазначити з чого сформовано такий борг: а) дані по податкових деклараціях (сума, період місяць, за який платник податку самостійно нарахував податок, номер і дата подання декларації, сума несплаченого по декларації податкового зобовязання); б) податкові повідомлення-рішення (нарахована сума зобовязання і застосована сума штрафної санкції, номер рішення і дата його винесення, сума несплаченого по рішенню зобовязання та окремо санкції); в) рішення про розстрочення податкового боргу (загальна сума розстроченої заборгованості, загальна сума основного зобовязання і сума штрафної санкції, номер рішення і дата його винесення, сума (суми) несплаченого по рішенню зобовязання та окремо санкції в розрізі місяців період розстрочення); г) пеня, яка є предметом стягнення та на дату звернення до суду обліковується у відповідача в картці особового рахунку (період її утворення та конкретні підстави нарахування); 3). належним чином завірені копії всіх певних документів, які засвідчують факт визначення, нарахування і розстрочення податкового боргу, який є предметом стягнення; 4). облікові картки платника податку відповідача по податкових зобовязаннях, які є предметом стягнення за заявленим адміністративним позовом (за весь період утворення такого зобовязання) станом на 25.04.2013 року.

Вказані недоліки усунути до 29 квітня 2013 р., та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1