Справа № 814/1836/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1836/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Єщенка О.В.,

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної Державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 року по справі за позовом Приватного підприємства "НІКІ" до Первомайської об'єднаної Державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2012р. № 000006/22, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "НІКІ" звернулось до суду з позовом до Первомайської об'єднаної Державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2012р. № 000006/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та таким, що піддягає скасуванню, у звязку з тим, що твердження відповідача про те, що господарські операції позивача із контрагентами щодо купівлі та перевезення палива не підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, не відповідає дійсності.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 року позов задоволено. Визнано протиправним податкове повідомлення-рішення первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби України в Миколаївській області №000006/22 від 11.04.2012 року

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Первомайська об'єднана Державна податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Криовозерською міжрайонною державною податковою інспекцією Миколаївської області проведено позапланову невиїзну перевірку ПП «Нікі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.10.2011 р. валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.10.2011 р.

09 лютого 2012 року Кривоозерською МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2012 року, згідно якого донараховано:57003,82 грн. податку на додану вартість за основним платежем; 28501,91 грн. за штрафними санкціями.

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до ДПА в Миколаївській області.

Рішенням №547/10/10-209 від 09.04.2012 року ДПА в Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2012 року скасовано в частині визначення грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 17133,45грн., у тому числі - 2306,00 грн. основного платежу та 14827,45 грн. штрафної (фінансової) санкції. В іншій частині залишено без змін.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09 лютого 2012 року оскаржено позивачем до ДПА України.

Рішенням №8578/6/10-2115 від 18.05.2012 року ДПА України залишила скаргу ПП «НІКІ» без розгляду.

На підставі Рішення від 09.04.2012 року № 547710/10-209 ДПА в Миколаївській області, Кривоозерською МДПІ 11 квітня 2012 року винесено податкове повідомлення - рішення № 000006/22 від 11 квітня 2012 року, згідно якого ПП «Нікі» донараховано:

- 54697,82 грн. податку на додану вартість за основним платежем;

- 13674,46 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

Податкове повідомлення-рішення № 000006/22 від 11 квітня 2012 року направлене ПП «Нікі» рекомендованим листом без повідомлення про вручення 06 березня 2013 року, яке отримане ПП «НІКІ» 12 березня 2013 року. Отже, з 12 березня 2013 року податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 09 лютого 2012 року вважається відкликаним.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акта перевірки № 4/23-10/13871274 від 26 січня 2012 року про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «НІКІ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011р. по 31.10.2011р. валютного та іншого законодавства.

Так, на думку Кривоозерської МДПІ позивачем порушено норми податкового законодавства, зокрема п. 198.3 ст. 198 ПК України та ст. 1, 2, 4, п. 6 ст. 8, п.1-2 ст. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, надавши оцінку наявним по справі доказам судова колегія дійшла висновку щодо незаконності прийнятого податкового повідомлення-рішення № 000006/22 від 11.04.2012 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В той же час будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (надалі Положення) під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.5 Положення документ повинен бути підписаний особисто та підпис може бути скріплений печаткою.

Предметом розгляду у справі є повідомлення-рішення №, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 від 27.02.2013 року, які виставлені у звязку з вчиненням правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ними.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2011 року між ТОВ «Нафтовий Альянс» та ПП «Нікі» було укладено договір постачання нафтопродуктів № 58 (а.с.44-52). Згідно даного договору ТОВ «Нафтовий Альянс» зобовязується передати, а ПП «Нікі» прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) на умовах, за номенклатурою та по строкам постачання відповідно до умов даного Договору.

Так, судом встановлено, що для перевірки здійснення даної господарської операції ПП «Нікі» надані видаткові накладні, податкові накладні договір купівлі - продажу та товарно-транспортні накладні на постачання даного товару.

Апелянт наполягає на тому, що надані до суду товарно-транспортні накладні не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», проте судова колегія не може погодитись з даною позицією.

Так, згідно товарно-транспортних накладних № Ф-002233 та № Ф-002309 (а.с.56,63) ТОВ «Нафтовий Альянс» замовив відправити товар вантажоодержувачу ПП «Нікі» за дорученням № 200 від 29.09.2011 року та № 205 від 10.10.2011 року відповідно, виданим ТОВ «Нафтовий Альянс», при цьому вантажовідправником є ТОВ «Барви 2007», оскільки товар знаходився у даного підприємства на зберіганні.

Відповідно товарно-транспортної накладної № Ф-002308 (а.с.59) ТОВ «Нафтовий Альянс» замовив відправити товар вантажоодержувачу ПП «Нікі» за дорученням № 203 від 05.10.2011 року, виданим ТОВ «Нафтовий Альянс», при цьому вантажовідправником є та зберігачем товару є ПП «Олександрія 2007».

Вказані товарно-транспортні накладні складені з дотриманням норм чинного законодавства, мають всі необхідні реквізити, зокрема підписи твантажовідправника, вантажоодержувача, штемпель вантажоотримувача та підпис водія-експедитора.

Крім того, в процесі розгляду справи встановлено, що в перевіреному періоді позивачеві проводилась поставка паливо-мастильних матеріалів. Оплата вартості товару (послуг) та податку на додану вартість у складі вартості товару (послуг) була здійснена позивачем в повному обсязі. Реальність вказаних операцій поставки підтверджена в судовому засіданні первинними документами, в тому числі договором поставки паливо - мастильних матеріалів, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної Державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин