Справа № 604/1484/14-а
Суддя: Могачевська В. Й.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

10 грудня 2014 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Могачевська В.Й., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання дій неправомірними, визнання довідки №134 від 13 листопада 2014 року недійсною та стягнення заподіяної моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання дій Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області по видачі довідки №134 від 13.11.2014 року неправомірними, визнання вказаної довідки недійсною та стягнення з Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області на його користь 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що у провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 (представник - ОСОБА_3М.) до нього про стягнення грошових коштів, переданих на виконання договору купівлі-продажу обладнання від 14.05.2007 року (провадження № 921/1026/14-г/9, суддя Гевко В.Л.).

У ході розгляду справи, після звернення ОСОБА_1 уваги на те, що представником ОСОБА_2 є громадянин ОСОБА_3, а розписки свідчать про отримання грошових коштів від громадянина ОСОБА_4, представник позивача представив суду довідку № 134 від 13.11.2014 року, видану Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_3, народився 20.05.1952 року в м. Скалаті Підволочиського району Тернопільської області, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, один і цей же громадянин, що ОСОБА_4 по вуличній кличці .

Позивач вважає, що видача довідки про приналежність одній і тій самій особі двох імен, а також про вуличну кличку фізичної особи суперечить чинному законодавству.

Так, відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина, затвердженого Постановою ВРУ № 2503-XII від 26.12.1992 року, документом, що посвідчує особу власника, та який є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою, є паспорт; відповідно до п. 6 цієї постанови, на першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. Для обміну паспорта у зв'язку із зміною (переміною) прізвища, імені чи по батькові або встановленням розбіжностей у записах подаються також документи, що підтверджують ці обставини (п. 17 вказаної Постанови ВРУ).

Ст. 294, 295 Цивільного кодексу України передбачають право особи на імя, та на зміну імені. Використання особою двох імен на підставі довідок органу місцевого самоврядування, а також, присвоєння фізичним особам вуличних кличок законодавством не передбачено.

Повноваження по видачі довідок про імя особи чи про її вуличні клички не належить до власних чи делегованих повноважень органу місцевого самоврядування, та не передбачено законом України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року № 280/97-ВР. Також, до компетенції міської ради не належить питання видачі довідок про реєстрацію громадянина, тим більше, на території іншої сільської ради (с. Остапє Підволочиського р-ну).

На підставі викладеного, позивач вбачає у діях Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області очевидні ознаки протиправності дії по видачі довідки № 134 від 13.11.2014 року.

Неправомірні дії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області зумовили для нього потребу в докладеній додаткових зусиль для захисту прав шляхом звернення до адміністративного суду з даним позовом, а тому, на його переконання, існують правові підстави для визнання цих неправомірних дій такими, що заподіяли йому моральної шкоди.

Право фізичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в ст.56 Конституції України. Так, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів-місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В пункті 3 постанови від 31.03.1995 №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, в редакції постанови від 25 травня 2001 року №5, Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач вважає, що діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в зумовлені потреби докласти додаткових зусиль для захисту його прав шляхом звернення до адміністративного суду з цим позовом, у звязку з підготовкою процесуальних документів, необхідності відвідувати судові засідання, інших витратах майнового та немайнового характеру (у тому числі затрат часових ресурсів).

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує питання, що мають значення для вирішення питання про відкриття провадження та відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, оскільки:

- зміст адміністративного позову належним чином не відповідає вимогам ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема позивачем заявлена вимога про визнання дій відповідача неправомірними, довідки №134 від 13 листопада 2014 року недійсною, що не передбачено вищевказаною частиною статті;

- крім того, всупереч п.5 ч. 1 ст. 106 КАС України, при матеріалах справи відсутнє клопотання про звільнення від сплати судового збору;

- всупереч ч.2 ст. 106 КАС України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позові відсутні обґрунтування та не зазначені докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

А тому дану скаргу (позовну заяву) слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 108 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання дій неправомірними, визнання довідки №134 від 13 листопада 2014 року недійсною та стягнення заподіяної моральної шкоди,- залишити без руху, надавши позивачу строк протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Підволочиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: