Справа № 757/11123/15-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Пенсійного фонду України, Міністерства Соціальної політики України, за участі третьої особи Державної казначейської служби України про зобов"язання здійснити перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом і просить визнати протиправними рішення/дії чи бездіяльність відповідачів суб'єктів владних повноважень КМУ;ПФУ та МСПУ чи окремі положення рішень, по звуженню змісту і обсягу Конституційних прав на довічно призначені підвищення пенсії 05.08.1999р. і щорічну грошову допомогу до 05 травня у розмірах встановлених у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і гарантовані ст.ст. 22,41 Конституції України, зобов'язати відповідачів прийняти певні рішення/вчинити певні дії щодо поновлення Конституційних прав учаснику бойових дій ОСОБА_1 на встановлені законом і гарантовані Конституцією та підтверджені рішенням конституційного суду України від 22.05.2008р. розмірі соцвиплат - підвищення пенсії, призначене 05.08.1999р. і щорічну грошову допомогу,у розмірах встановлених у ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і гарантовано ст.ст. 22,41 Конституції України, стягнути з відповідачів ПФУ і МСПУ кошти державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 Учасника бойових дій недоплачене підвищення пенсії за шість місяців з жовтня 2014 року по березень 2015 року і недоплачену грошову допомогу за 2014 рік в сумі 11150-00грн, які утворились з вини відповідачів ПФУ 7 200грн. Міністерства соціальної політики 3 959,00грн., стягнути вказані кошти через органи Державної казначейської служби України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі діючи в порушення норм чинного законодавства обмежують право позивача на отримання пенсії та щорічної допомоги у розмірах визначених відповідним Законом, дія якого не може бути обмежена іншими Законами та нормативно-правовими актами.

Пенсійний фонд України подав письмові заперечення проти позовних вимог, які вважає необґрунтованими , з наступних обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Позивач до Пенсійного фонду України не звертався, рішення щодо його пенсійного забезпечення Пенсійним фондом України не приймалось.

Кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно пункту 4 частини першої статті 106 КАС України - позивач зобов'язаний обґрунтувати зміст

позовних вимог, в разі подання позову до декількох відповідачів, щодо кожного з відповідачів.

В порушення зазначеної правової норми, Позивачем в адміністративному позові не обгрунтовано зміст позовних вимог, зокрема, до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 2 Положення № 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з п. 7 Положення № 280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 № 41/26486, управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банків, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до пп. 7 п. 4 цього Положення управління Фонду, відповідно до покладених на нього завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, а відповідно до пп. 8 п. 9 цього Положення - забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування на виплату пенсій.

Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, організовує, координує та контролює роботу територіальних управлінь щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій (пп. 6 п. 4 Положення № 280).

Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, безпосередньо нарахування пенсій не здійснює.

У Конституції України передбачено гарантії прав громадян на соціальний захист, зокрема, такі, як законодавче закріплення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення, визначення джерел державного соціального забезпечення, контроль за використанням коштів Державного бюджету України.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України. Зокрема, у рішенні від 19.06.2001 № 9-рп/2001 суд зазначив, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-

економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ері проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції, що діяла до 01.07.2006 p., учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05.10.2005 № 2939-IV, частину четверту статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в іншій редакції, якою передбачається підвищення учасникам бойових дій пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05.10.2005 № 2939-IV встановлено, що пункт 2 цього закону набирає чинності з 01.07.2006.

Вказана норма є діючою до теперішнього часу, неконституційною у встановленому законом порядку не визнавалася, тому відповідно до вимог ст. 92 Конституції України є такою, що визначає форми і види пенсійного забезпечення та соціального захисту учасників бойових дій.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2014 рік встановлено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", на 2015 рік - ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Отже, з огляду на таке, законних підстав для підвищення Позивачу пенсії, як учаснику бойових дій, за період жовтень 2014 - березень 2015 в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком, немає.

Такої ж думки дотримується і Вищий Адміністративний Суд України - ухвала від 08.10.2014 по справі № К/800/17683/14, постанова від 07.11.2013 по справі № К/9991/5538/12.

Кабінет Міністрів України подав свої письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні вимог позивача, вказуючи на те, що спір, що виник між позивачем та КМ України щодо визнання протиправними рішень Уряду, зобов'язання прийняти рішення підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Окружним адміністративним судом м. Києва. КМ України в межах наданих йому законодавством України повноважень під час розробки проекту закону про Державний бюджет України враховує фінансові можливості держави, здійснює розподіл коштів Державного бюджету України, виходячи із принципу справедливості, збалансованості бюджету та пропорційності, і на виконання закону про Державний бюджет України може встановлювати розмірі соціальних виплат, підвищень пенсій, доплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України окремо на кожний рік. Враховуючи принцип максимального використання ресурсів при розподілі державного бюджету та справедливого пропорційного виділення коштів на соціальний захист населення, наявність у Кабінету Міністрів України повноважень щодо встановлення розмірів соціальних виплат, допомог та компенсацій певним верствам населення, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, у тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням фінансових можливостей держави Україна, є законними та відповідають вимогам чинного законодавства України.

Міністерство соціальної політики України направило свої письмові заперечення , згідно яких Щорічно у законах України про державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету відповідного року та з огляду на те, що більшість інших видатків бюджету мають також соціальну направленість і потребують пріоритетного врахування, передбачаються видатки на надання пільг, допомоги, компенсацій та гарантій окремим категоріям громадян.

Відповідно до статті 13 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 05 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, установлених законом про державний бюджет України.

Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 389, Мінсоцполітики організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", жертвам нацистських переслідувань.

Для проведення виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань у 2015 році за КПКВ 2501150 „Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено 882,9 млн гривень.

Разом з тим Законом України про Державний бюджет України на відповідні бюджетні роки видатки на виконання судових рішень за бюджетною програмою 2501150 „Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" Міністерству не передбачаються.

Згідно з пунктом 8 статті 7 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, та відповідно до частини першої статті 23 цього Кодексу будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Додатково відповідач повідомив, що відповідно до пункту 20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, виконання рішень суду про стягнення коштів за соціальними виплатами, боржником за якими є державний , орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

На виконання зазначених судових рішень у Законі України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" за бюджетною програмою 3504040 „Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою" передбачено 150 млн гривень.

Водночас, з огляду на складність економічної ситуації і обмеженість фінансових ресурсів держави статтею 23 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" надано право Кабінету Міністрів України у встановленому ним порядку реструктуризувати фактичну заборгованість обсягом до 7544,6 млн грн, що виникла станом на 1 січня 2015 року за рішеннями судів, виконання яких гарантовано державою, а також за рішеннями Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, шляхом часткового погашення за рахунок коштів, передбачених цим Законом на ці цілі, у розмірі до 10 відсотків від суми за зазначеними рішеннями та видачі на решту суми фінансових казначейських векселів строком обігу до семи років, з відстроченням платежів за цією заборгованістю на два роки та відсотковою ставкою 3 відсотки річних. Право видачі таких векселів надано органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Виконання вказаних судових рішень буде здійснюватись згідно із затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідним порядком реструктуризації зазначеної заборгованості.

Таким чином, виконання рішень суду про стягнення коштів за соціальними виплатами, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Державна казначейська служба України своїх письмових заперечень не подала.

Суд вирішуючи адміністративний позов виходить з наступного.

Встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ в м. Шостка, в якому отримає пенсію учасника бойових дій. Крім цього Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради здійснює виплату позивачу як учаснику бойових дій щорічної грошової допомоги.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Вирішуючи вимоги позивача суд не виходячи за межі визначених повноважень зазначає про наступне.

Позивач звернувшись до суду із вимогами до визначених ним відповідачем не враховано те, що останні є центральними органами , та відповідно до завдань та покладених на них функцій не наділені повноваженнями нарахування та виплати як пенсії позивачу, так і щорічної грошової допомоги до 05 травня.

Так, згідно Положення про Міністерство соціальної політики України, Мінсоцполітики України - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінсоцполітики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, останній є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України . Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Згідно Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Уряд України - є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Вказані повноваження входять до компетенції та обов'язків відповідних управлінь підпорядкованих вказаним центральним органам за місцем обліку позивача.

З огляду на вказане слід визнати вимоги позивача пред'явлені до визначених ним відповідачів безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8-11,158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Пенсійного фонду України, Міністерства Соціальної політики України, за участі третьої особи Державної казначейської служби України про зобов"язання здійснити перерахунок, - відмовити. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Цокол Л.І.