Справа № 810/1864/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/58083/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової служби України, Державної податкової інспекції у Обухівському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Державної податкової служби України, Державної податкової інспекції у Обухівському районі Київської області про зобов'язання ДПС України не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язання ДПС України зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст.28, 294, 296 Цивільного кодексу України); зобов'язання ДПІ в Обухівському районі Київської області здійснювати в подальшому облік позивачки, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації); зобов'язання ДПІ в Обухівському районі Київської області не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язання ДПІ в Обухівському районі Київської області проставити в паспорті позивачки (на ст.7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р., позов задоволено частково: зобов'язано Державну податкову службу України не вносити про ОСОБА_4 інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язано Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби здійснювати в подальшому облік ОСОБА_4, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації); зобов'язано Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби не вносити інформацію про ОСОБА_4 до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями в частині задоволення позовних вимог, відповідач (Державна податкова інспекція в Обухівському районі Київської області) звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів у вказаній частині скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є прихожанкою Української Православної Церкви.

01.03.2013р. ОСОБА_4 звернулась до ДПС України із заявою, в якій просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та зобов'язати ДПС України зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст.28,294,296 Цивільного кодексу України).

Листом від 12.03.2013р. №1500/Д/18-8514 ДПС України повідомила позивачку про те, що Податковим кодексом України збережено право фізичних осіб-платників податків відмовитись від податкового номеру через релігійні переконання, проте, ним не передбачено ведення обліку фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків виключно за прізвищем, ім'ям та по батькові.

Також, 01.03.2013р. позивачка звернулась до ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС із заявою в якій просила здійснювати в подальшому її облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, іменем, по батькові та місцем проживання); не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; проставити у її паспорті (на ст.7,8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

ДПІ в Обухівському районі Київської області листом від 26.03.2013р. №644/Д/18-011 повідомила позивачку про те, що фізична особа-платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серії та номеру паспорта, а також пред'явити паспорт, в зв'язку з чим ДПІ в Обухівському районі Київської області не має правових підстав для задоволення заяви позивачки.

Не погоджуючись з таким діями відповідачів, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку щодо необхідності захисту прав позивачки шляхом заборони відповідачам вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів й зобов'язання ДПІ в Обухівському районі Київської області здійснювати в подальшому облік позивачки, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації), а також про невідповідність дій податкових органів приписам Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" від 22.12.1994р. №320/94-ВР (далі - Закон №320/94-ВР) та Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженому спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004р. №602/1226 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.10.2004р. за №1345/9944.

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України, здійснивши касаційний перегляд справи, вказує на таке.

Статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, визначено у статті 67 Основного Закону.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону №320/94-ВР, норми якого діяли до 01.01.2011р., для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

При цьому, норми Закону №320/94-ВР не містили положень, згідно з якими облік таких громадян ведеться за серією та номером їх паспорту.

Отже, у випадку, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це органи державної податкової служби, з Державного реєстру підлягає виключенню вся інформація про таку особу (а не лише її ідентифікаційний номер), а облік таких платників податку мав здійснюватись за прізвищем, іменем та по-батькові.

Разом з тим, норми Закону №320/94-ВР втратили чинність з 01.01.2011р. у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно із пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Пунктом 70.5 статті 70 Податкового кодексу України встановлено, що фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа-платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Для заповнення облікової картки фізичної особи-платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Таким чином, Податковий кодекс України на відміну від Закону №320/94-ВР (який діяв до набрання чинності вказаним Кодексом) не передбачає можливості вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та проставлення у паспортах зазначених осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Отже, з 01.01.2011р. облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, здійснюється за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорта в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Однак, задовольняючи позов (в певній частині), суди наведені вище положення законодавства залишили поза увагою, а отже не досліджували та не встановлювали певних фактичних обставин, що випливають з останніх та мають значення для правильного вирішення спору у даній справі; касаційний же суд, в силу положень ст.220 КАС України, позбавлений можливості самостійно встановлювати відповідні обставини.

Водночас, як вже вказувалось в цій ухвалі, як Закон №320/94-ВР, так і спільний наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004р. №602/1226 "Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.10.2004р. за №1345/9944, втратили чинність в зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України, відповідно, з 01.01.2011р. та 21.01.2011р., що судами попередніх інстанцій також враховано не було.

Відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене та враховуючи приписи ч.2 ст.227 КАС України, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Рецебуринський Ю.Й.