Справа № 2а-1822/11/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

місто Київ

09 лютого 2011 року № 2а-1822/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві
проскасування постанови державного виконавця від 16.11.2010,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві, в якому просить суд:

- або скасувати постанову державного виконавця від 16.11.2010, якщо суддя Ладиченко С.В. правильно склав виконавчий лист від 16.04.2010;

- або зобовязати суддю Ладиченко С.В. скласти виконавчий лист від 16.04.2010 у відповідності із статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», якщо суддя Ладиченко С.В. неправильно склав виконавчий лист від 16.04.2010.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 №2453-VI).

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог згідно із статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем в даній справі визначено підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві. Водночас, спосіб викладення прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 не дає змоги встановити конкретний зміст позовних вимог та конкретного відповідача, щодо якого заявлено ці вимоги. Крім того, позивачем всупереч пункту 3 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено обовязкового реквізиту відповідача, а саме: поштової адреси, а також номеру засобу звязку.

Одночасно з викладеним, відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати державного мита на підставі статті 86 Закону України «Про виконавче провадження». Ознайомившись із вказаним клопотанням, суд звертає увагу на наступному.

Відповідно до частини першої статті 86 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита.

У той же час необхідно зважати на те, що під юридичними особами, які зобов'язані провадити стягнення коштів з боржника, маються на увазі підприємства, установи, організації незалежно від форми власності та інші суб'єкти підприємницької діяльності, зазначені у частині першій статті 9 названого Закону (податкові органи, установи банків, кредитно-фінансові установи, а також інші органи, установи, організації, що виконують судові рішення на вимогу чи за дорученням державного виконавця).

Органи державної виконавчої служби не є юридичними особами, про яких ідеться у частині першій статті 86 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, позовні заяви на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються державним митом у загальному порядку. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».

Одночасно з викладеним, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не зазначено моменту, коли він дізнався про оскаржувану постанову державного виконавця, внаслідок чого суд позбавлений можливості вчинити дії, передбачені частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху. Позивачу необхідно визначитися з колом осіб, до яких заявлено позовні вимоги, у разі визначення третьої особи зазначити, яким чином рішення у справі може вплинути на права, інтереси, свободи або обовязки цієї особи; конкретизувати позовні вимоги відповідно до визначеного відповідача; надати суду документ про сплату судового збору у разі відсутності обставин, коли його не належить сплачувати; вказати момент, коли позивач дізнався про оскаржувану постанову державного виконавця.

Керуючись статтями 105, 106, 107, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачеві строк до 23 лютого 2011 року для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Літвінова