Справа № 126/966/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/966/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жарун А.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області (далі УПФУ в Бершадському районі) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Від відповідача, через відділ прийому та надання інформації Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач по досягненню 50 років, маючи загальний стаж роботи понад 26 років, з яких понад 20 років відпрацювала свинаркою та дояркою, звернулася до УПФУ у Бершадському районі з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

09.02.2015 року комісією по вирішенню спірних питань пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в УПФУ у Бершадському районі від 09.02.2015 року було винесено рішення (протокол №2) про відмову в призначенні пенсії позивачу, на тій підставі, що період роботи з 22.02.1998 року по 17.01.2007 року в ТОВ "Устянське" неможливо підтвердити через відсутність відомостей про встановлення норм обслуговування тварин та документів, що підтверджують її виконання.

Також з вищезаначеного протоколу вбачається, що період роботи в СТОВ "Березівське" з 1992 року по 1998 рік не зараховані до пільгового стажу ОСОБА_2 на підставі рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.11.2014 року № 21.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови та задовольняючи позов, виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка відповідно до записів у якій позивач в спірні періоди працювала на посадах свинарки та доярки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до п. "д" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

За статтею 56 Закону N 1788-XII до стажу роботи зараховується робота в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв. Під час обчислення стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до п.2 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року N 310 "Про трудові книжки колгоспників (була чинна на час внесення записів до трудової книжки позивача до 1991 року) установлено, що трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Згідно зі статтею 62 Закону N 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 N 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N 259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.п. 1,3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із записів в трудовій книжці ОСОБА_2 вбачається, що остання з 01.11.1987 року по 05.02.1998 року працювала в колгоспі ім.Петровського Устинівського району Кіровоградської області; з 22.02.1998 року по 17.01.2007 року--дояркою в ТОВ "Устянське" с.Устя; з 18.01.2007 року-- дояркою МТФ №1 в ТОВ "Устя" с. Устя.

В трудовій книжці позивача відсутня назва професії за якою позивач працювала в колгоспі ім.Петровського, проте як встановлено з архівних довідок б/н від 10.10.2014 року, виданих завідувачем КУ "Трудовий архів Устинівського району" ОСОБА_2 в період з 1987 року по 31.05.1991 року--працювала свинаркою, з 01.06.1991 року по 07.04.1994 року перебувала в відпустці по догляду за дитиною, з 1995 року по 1996 рік-працювала свинаркою, з 1997 року по 1998 рік-дояркою.

Відповідно до довідки № 38 від 27.02.2015 року, виданої ТОВ "Устянське" колгосп "Шлях Ілліча" с. Устя, згідно протоколу №1 від 19.11.1992 року реорганізовано в КСП "Ранок " с. Устя, а в подальшому КСП "Ранок" с. Устя реорганізовано в ТОВ "Устянське" с. Устя ( Протокол №1 від 26.03.2000р.).

Як вбачається з довідки № 37 від 27.02.2015 року, виданої ТОВ "Устянське", ОСОБА_2 в період з 22.02.1998 року по 17.01.2007 року працювала дояркою в колгоспі "Шлях Ілліча" і при доведеній нормі обслуговування тварин практично обслуговувала 28-30 голів протягом календарного року.

Згідно довідки № 49 від 10.03.2015 року, виданої ТОВ "Устя" ОСОБА_2 з 18.01.2007 року по даний час працює дояркою в ТОВ "Устя" с. Устя і при доведеній нормі обслуговування тварин з 18.01.2007 року по даний час практично обслуговувала 28-50 голів протягом календарного року.

При дослідженні трудової книжки позивача, судом апеляційної інстанції встановлено, що графи щодо відомостей про роботу, кількість відроблених вихододнів на рік, встановлений мінімум трудоднів, зарахування їх в стаж роботи, відомості про нараховану зарплату внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 N 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N 259/34/5 від 08.06.2001 року.

Записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та не визнавались в судовому порядку недійсними.

Таким чином, колегія суддів, посилання відповідача на те, що зарахувати до пільгового стажу роботи спірні періоди неможливо через відсутність відомостей про встановлені норми обслуговування, вважає безпідставними, оскільки такі відомості наявні в трудовій книжці, які крім того, за період з 1998 року по 2014 рік підтверджені довідками № 39 від 27.02.2015 року та № 40 від 03.02.2015 року.

Також, під час розгляду справи в відкритому судовому засіданні, судом першої інстанції було допитано свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які показали, що працювали з позивачем в одному господарстві починаючи з 1998 року та підтвердили, що остання дійсно у спірні періоди роботи працювала дояркою, виконувала необхідні визначені норми виконання роботи у повному обсязі.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до п.18 Порядку, показання свідків можуть слугувати доказом на підтвердження пільгового стажу роботи лише за відсутності документальних доказів, визначених законом, а не заміняти їх.

Слід зазначити, що в трудовій книжці позивача є всі необхідні відомості для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах і потреби у будь-яких інших доказах для підтвердження пільгового стажу немає.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як встановлено з протоколу № 2 від 09.02.2015 року УПФУ у Бершадському районі, відповідач відмовив в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду її роботи з 1992 року по 1998 рік в СТОВ "Березівське", посилаючись на рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.11.2014 року № 21 (дане рішення в матеріалах справи відсутнє).

Проте, при дослідженні матеріалів справи, судом апеляційної інстанції було виявлено, що вказані в рішенні відповідача відомості про роботу в вищезазначений період, не відповідають записам в трудовій книжці позивача, які крім того підтверджені архівними документами, а саме: відповідно до записів №№1,2 трудової книжки ОСОБА_2 01.11.1987 року була прийнята в члени колгоспу ім. Петровського та 05.02.1998 року--звільнена з членів КСП ім.Петровського Устинівського району Кіровоградської області.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що позивач працювала в СТОВ "Березівське", вказана обставина також не доведена відповідачем.

З огляду на вищезаначене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача, оформленого протоколом №2 від 09.02.2015 року щодо відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком згідно з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та наявність підстав для зобов'язання відповідача призначити позивачу таку пенсію.

Колегія суддів також звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.83 Закону N 1788-XII, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_8