Справа № 22-а-23322/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 22.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Антоненко В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області про визнання дій протиправними та покладення зобовязання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Вказуючи на неправильність нарахування і виплати їй пенсії, просила визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії; зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2010 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2010 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії неправомірними. Зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше проведених виплат, за період з 01.05.2010 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2-ї групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київській області та має право на пенсію в розмірі, що встановлений ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач, оспорюючи дії відповідача вважає, що вона отримувала державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, значно нижчу, ніж це передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на державну пенсію в розмірі, що не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо обґрунтованості вимоги позивача про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням раніше проведених виплат.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі, що згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: