Справа № 806/3907/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
"01" липня 2015 р. Справа № 806/3907/14
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Одемчука Є.В.
суддів: Бучик А.Ю.
Майора Г.І.,
при секретарі Витрикузі В.П. ,
прокурора- Барілова Д.В.;
представника третьої особи ОСОБА_1 - Слівінського А.О
представник позивача - Москаленка А.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. у справі за позовом Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради треті особи: Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" Державного концерну "Укроборонпром" , ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,
У серпні 2014 року Житомирський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до суду із позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - Новогуйвинська селищна рада), Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області (далі - Реєстраційна служба Житомирського РУЮ), Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (далі - КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації»), третя особа - Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДП «Житомирський бронетанковий завод»), в якому з урахуванням зміни позовних вимог просив:
- визнати протиправними дії Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області з видачі свідоцтва на право колективної власності Військової частини НОМЕР_1 САА №507319 від 9 червня 2004 року на будівлю цеху по випічці хліба, видане Військовій частині НОМЕР_1 Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області;
- скасувати свідоцтво про право колективної власності НОМЕР_2 від 9 червня 2004 року на будівлю цеху по випічці хліба, видане Військовій частині НОМЕР_1 Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області;
- визнати протиправним та скасувати рішення від 23 червня 2004 року Житомирського обласного комунального підприємства по технічній інвентаризації про державну реєстрацію права колективної власності, оформлене витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3942108 від 23 червня 2004 року;
- реєстраційній службі Житомирського районного управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права колективної власності Військової частини НОМЕР_1 на будівлю цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 (Том №1 а.с.89-96).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 4 березня 2015 року, у відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, закрито провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право колективної власності на будівлю цеху по випічці хліба серії САА №507319 від 9 червня 2004 року, виданого Військовій частині НОМЕР_1 Виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду 04.03.2015 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо видачі Військовій частині НОМЕР_1 свідоцтва про право колективної власності серії НОМЕР_2 від 9 червня 2004 року на будівлю цеху по випічці хліба.
Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації від 23 червня 2004 року про державну реєстрацію права колективної власності, оформлене витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3942108 від 23 червня 2004 року.
Зобов`язано Реєстраційну службу Житомирського районного управління юстиції розглянути питання щодо внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права колективної власності Військової частини НОМЕР_1 на будівлі цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та залишити позовну заяву без розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що відповідно до Статуту, затвердженого начальником Управління ремонту, модернізації озброєння і техніки Міністерства оборони України і зареєстрованого 12 листопада 1993 року Житомирською районною державною адміністрацією, військова частина НОМЕР_3 (Житомирський ремонтно-механічний завод) є госпрозрахунковим підприємством - самостійним господарюючим суб`єктом, засновником якого є Міністерство оборони України (Том №1 а.с.14-25).
Відповідно до директиви Начальника Головного штабу Міністерства оборони України від 30.12.1994 року військова частина НОМЕР_3 перейменована у Військову частину НОМЕР_1 (Житомирський ремонтно-механічний завод), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію від 12.11.1996 року №07620094 (Том №1 а.с.114) та довідкою №234 про включення військової частини НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (Том №1 а.с.113). В подальшому - у Казенне підприємство «Житомирський ремонтно-механічний завод» (Том №1 а.с.79), а з 1 листопада 2006 року - у Державне підприємство «Житомирський ремонтно-механічний завод» (Том №1 а.с.85-86), з 20 лютого 2012 року - у Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод», з передачею зі сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Державного концерну «Укроборонпром» (Том №1 а.с.87)
У 1997 році військовою частиною НОМЕР_1 побудовано цех з випічки хлібобулочних виробів, що підтверджується актом приймання в експлуатацію від 12 травня 1997 року (Том №1 а.с. 27), та довідкою Виконкому Новогуйвинської селищної ради від 11 грудня 2003 року №2840 (Том №2 а.с. 165).
Відповідно до Статуту підприємства, що був чинним на момент будівництва (лютий 1996 року березень 1997 року) та на момент прийняття об`єкта в експлуатацію - 12 травня 1997 року, майно підприємства, у відповідності до законів України, Статуту підприємства та укладеними угодами, є державною власністю і належить йому на правах повного господарського відання (пункт 2.2. Статуту).
Згідно з пунктом 2.3 Статуту джерелами формування майна підприємства серед інших є майно підприємства, що перебуває на балансі до введення господарського розрахунку та інші джерела, не заборонені законодавчими актами України (Том №1 а.с. 16, 17).
Відповідно до пункту 2.1 Статуту майно підприємства включає основні фонди та оборотні активи, а також інші цінності, вартість яких відображується в самостійному балансі підприємства. 6 вересня 2005 року Казенне підприємство «Житомирський ремонтно-механічний завод» видало Житомирському обласному бюро по технічній інвентаризації довідку за №1735 про вартість приміщення дільниці по випіканню хлібобулочних виробів (будівля цеху по випічці хліба) (Том №2 а.с. 164), що також свідчить про те, що цех по випічці хліба належав до майна підприємства та знаходився на балансі заводу, де було відображено його вартість. Довідка знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи №135.
Судом першої інстанції також встановлено що, відповідно до висновку про обстеження об`єкту нерухомого майна, погодженого начальником Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації, зазначено те, що майно перебуває на балансі заводу (Том №2 а.с. 163). Висновок знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи №135 на об`єкт нерухомого майна цех по випічці хліба, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Витяг з протоколу засідання Ради підприємства від 8 березня 2004 року №12 (Том №1 а.с.37) свідчить про те, що витрати на утримання майна несло підприємство, а не його трудовий колектив.
Таким чином, суд вірно зазначив, що цех по випічці хліба, побудований Військовою частиною НОМЕР_1 , був державним майном, перебував на балансі та належав Військовій частині НОМЕР_1 на праві повного господарського відання.
Щодо вимог про визнання протиправними дій Новогуйвинської селищної ради з видачі свідоцтва про право колективної власності на будівлю цеху по випічці хліба суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу дев`ятого частини другої статті 10 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року №1932-XII Міністерство оборони України здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Пунктом 4.3. Статуту передбачено, що підприємство планує свою діяльність та визначає перспективи розвитку за погодженням з Міністерством оборони України (Том №1 а.с. 21).
Як встановлено судом першої інстанції, будь яких погоджень Військової частини НОМЕР_1 з Міністерством оборони України, щодо передачі новоствореного майна у власність трудового колективу не було.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон України №280/97-ВР), тут і далі Закон наведено у редакції що була чинною на момент прийняття рішення, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Відповідно до підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Частиною 1 статті 52 Закону України №280/97-ВР визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. При цьому відповідно до частини 3 цієї ж статті сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.
Відповідно до підпункту «а» пункту 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445 (далі Тимчасове положення №7/5), у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.
З вищенаведеного вбачається, що Виконавчий комітет Новогуйвинської селищної ради є виконавчим органом Новогуйвинської селищної ради, повноваженнями якого було облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, у тому числі розгляд документів, необхідних для реєстрації об`єктів нерухомості та прийняття рішення про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності.
12 травня 2004 Виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради прийнято рішення №57 про надання дозволу військовій частині НОМЕР_1 на виготовлення свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості» серед таких об`єктів була і будівля цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 (Том №1 а.с.36).
Вказане рішення прийняте згідно з протоколом засідання Виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради від 12 травня 2004 року №5 (Том №1 а.с.33-35).
В свою чергу з протоколу вбачається, що питання про надання дозволу на видачу свідоцтва про право власності на майновий комплекс виносилось на порядок денний і присутні заслуховували інформацію юрисконсульта Військової частини № НОМЕР_4 ОСОБА_2 про висновок Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації на видачу свідоцтва про право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а не на майно за адресою: АДРЕСА_1 (Том №1 а.с.35).
В даному протоколі відсутня інформація про видачу свідоцтва про право колективної власності на цех по випічці хліба ,питання на порядок денний не виносилось та у ході засідання не розглядалось.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що селищна рада неправомірно надала дозвіл на видачу свідоцтва про право колективної власності на цех по випічці хліба, оскільки дане питання на порядок денний 12 травня 2004 року не виносилось та у ході засідання не розглядалось взагалі, у зв`язку із чим у Новогуйвинської селищної ради були відсутні правові підстави для надання дозволу на видачу свідоцтва про право колективної власності на цех по випічці хліба.
Разом з цим, виконавчий комітет не з`ясував чи не суперечить таке рішення нормам діючого законодавства та статуту підприємства.
Тому, суд зазначає, що дії Новогуйвинської селищної ради щодо видачі свідоцтва серії НОМЕР_2 від 9 червня 2004 року про право колективної власності Військової частини НОМЕР_1 на будівлю цеху по випічці хліба є неправомірними .
Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 23 червня 2004 року Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації про державну реєстрацію права колективної власності на нерухоме майно, яке оформлене витягом №3942108 від 23 червня 2004 року, колегія суду зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» 21 вересня 1999 року №1075-XIV (далі Закон України №1075-XIV), у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Відповідно до пункту 1.3 Тимчасового положення №7/5 (на час виникнення спірних правовідносин) реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснювали комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.
Пунктом 1.13 Тимчасового положення №7/5 визначено, що реєстрація прав проводиться в такому порядку: приймання й перевірка документів, поданих для реєстрації прав власності на нерухоме майно; установлення відсутності підстав для відмови в реєстрації прав; прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову в реєстрації прав; унесення записів до Реєстру прав; учинення написів на правовстановлювальних документах; видача витягів із Реєстру прав про реєстрацію прав.
9 червня 2004 року Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради видано свідоцтво про право колективної власності НОМЕР_2 Військової частини НОМЕР_1 на об`єкти нерухомого майна - цех по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 (Том №1 а.с.38).
В свою чергу 23 червня 2004 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради прийняло рішення про державну реєстрацію права колективної власності на цех по випічці хліба за Військовою частиною НОМЕР_1 (витяг з реєстру №3942108 від 23 червня 2004 року) (Том №1 а.с.39-40).
Як вбачається з матеріалів справи, дії Військової частини НОМЕР_1 щодо реєстрації права колективної власності на цех по випічці хліба, здійснені без дозволу та відповідного рішення Міністерства оборони України, а отже - свідчать про незаконну передачу державного майна в колективну власність.
Реєстратор Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації не здійснивши належних дій, не перевірив свідоцтво про право колективної власності на відповідність чинному законодавству та його відповідність праву на земельну ділянку на якій було побудоване майно, а також дозвіл Міністерства оборони України на оформлення права власності (реєстрацію такого майна), як того вимагає п.1.13 Положення №7/5 , прийняв рішення про реєстрацію права власності та видав відповідний витяг на підставі поданих заявником документів,
Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки видача Військовій частині НОМЕР_1 свідоцтва про право колективної власності на нерухоме майно від 9 червня 2004 року серії НОМЕР_2 є незаконною, то і рішення про реєстрацію права колективної власності на нерухоме майно Військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2004 року є також незаконним.
Щодо внесення запису до Державного реєстру прав та скасування державної реєстрації права колективної власності Військової частини НОМЕР_1 на будівлю цеху по випічці хліба, то суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади або орган місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством України віднесені до компетенції цього органу державної влади або органу місцевого самоврядування.
Дане питання врегульовано Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі Закон України №1952-IV) та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141.
Статтею 26 Закон України №1952-IV) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Абзацом другим пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, у разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державний реєстратор переносить до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.
Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції вірно зазначив, що рішення Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації про реєстрацію права колективної власності на будівлю цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 Військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2004 року є протиправним,
Оскільки, рішення Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації про реєстрацію права колективної власності на будівлю цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 Військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2004 року є протиправним, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про необхідність зобов`язати Реєстраційну службу Житомирського РУЮ розглянути питання щодо внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права колективної власності Військової частини НОМЕР_1 на будівлі цеху по випічці хліба за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо посилання апелянта в апеляційній скарзі, про неналежну оцінку повторному клопотанню ДП "Житомирський бронетанковий завод" про залишення позову без розгляду у звя"зку з пропуском строку звернення, то колегія суддів зазначає наступне.
Обставини, якими представник третьої особи - ДП "Житомирський бронетанковий завод" обґрунтовував повторне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не дають підстав вважати не поважними причини пропуску строку звернення до суду .
Разом з тим суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані обставини мали бути повідомлені суду першої та апеляційної інстанцій під час вирішення первісного клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, чого зроблено не було.
Тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні вказаного клопотання.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: Військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі вул. Адмірала Щасного,20,м.Житомир,10000
Міністерство оборони України пр-т Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168
3- відповідачу/відповідачам: Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області вул.Дружби народів,5,смт.Новогуйвинське,Житомирський район, Житомирська область,12441 Виконавчий комітет Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області вул. Дружби Народів,5,смт.Новогуйвинське,Житомирський район, Житомирська область,12441 Реєстраційна служба Житомирського районного управління юстиції Житомирської області майдан Корольова,3/14,м.Житомир,10014 Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вул.В.Бердичівська, 15/1,м.Житомир,10014
4-третій особі: Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" Державного концерну "Укроборонпром" - вул.Дружби народів,1,смт.Новогуйвинське,Житомирський район, Житомирська область,12441,
ОСОБА_1 - АДРЕСА_3