Справа № 2-а-21/2010
Суддя: Гончаренко П. П.
Дата ухвалення: 2010-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-21/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2010 року Запорізький районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Гончаренко П.П.,

при секретарі: Бєлоусовій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказавши, що 30.09.2009 р. інспектором ДПС роти ДПС ДАІ № 3 сержантом міліції ОСОБА_2 складено протокол Серія АР № 069634 про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 вчинила порушення п. 16.9 Правил дорожнього руху, а саме: під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофору, не дала дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення 30.09.2009 р. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 УпАП України.

Позивач вказану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

30.09.2009 р. позивач, керуючи автомобілем, їхала по вул. Українській в напрямку пр. Леніна в м. запоріжжі. Виїхавши на перехрестя з пр. Леніна, вона здійснила поворот на право відповідно до сигналу світлофора. Повернувши праворуч і проїхавши 150 м, ОСОБА_1 була зупинена співробітниками ДАІ.

Співробіником ДАІ сержантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол і винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушила п. 16.9 ПДР, що не відповідає дійсності, т.я. вона повертала праворуч, здійснюючи виїзд на пр. Леніна з трьома відокремленими дорожньою розміткою полосами на крайню праву полосу, а автомобіль, який начебто вона не пропустила, здійснював розворот у крайню ліву полосу і між цими автомобілями була ще середня полоса і, відповідно, ніякої перешкоди учасникам руху вона не чинила. Отже її дії були неправильно кваліфіковані посадовою особою, уповноваженою приймати рішення по справі.

При складанні протоколу були порушені вимоги закону про необхідність роз»яснення особі, що притягується до адміністративної відповідальності, її права. Співробітник міліції не роз»яснив ОСОБА_1 а ні її прав, а ні порядку оскарження його дій і прийнятого рішення. Ним було в грубій формі вказано, що ОСОБА_1 повинна написати в протоколі і під тиском співробітників ДАІ я змушена була написати в поясненнях, що не пропустила інший автомобіль, хоча фактично такого не було.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення не підтверджується ніякими доказами, крім свідчень співробітників ДАІ.

В зв'язку з цим позивач просив суд постанову скасувати.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, ніякиз заперечень на позов не надав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АР № 069634 від 30.09.2009 р. зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, не надала дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

30.09.2009 р. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,' винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення' інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, ч. З ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи наведене ,суд приходить до висновку, що постанова інспектора адміністративної практики за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки винесена без достатніх доказів.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 21, 22, 26, 55, 62, 124 Конституції України, ст.ст.14-1, 122-1, 251, 258, 247, 293 КпАП України, ст.ст. 3, 7, 8, 9,12, 71,160, 162, 163 КАС України, Законом України «Про міліцію», Наказом МВС України від 13.11.2006 року «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену 30.09.2009 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ № 3 сержантом міліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви про її апеляційне оскарження, а протягом 20 днів з дня подання такої заяви може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції.

ОСОБА_3Гончаренко