Справа № 164/1973/14-а 2-а/162/766/2015
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 876/1911/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2015 року по справі № 164/1973/14-а 2-а/162/766/2015 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій відповідача незаконними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 02 квітня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області та отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням зниження пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 30 вересня 2014 року та 05 листопада 2014 року позивач зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі при призначенні їй пенсії в заробіток (дохід) для обчислення пенсії не були враховані отримані нею суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премії до професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У проведенні перерахунку пенсії позивача, відповідно до поданих нею вищевказаних заяв, відповідачем було відмовлено. Вказані дії відповідача вважає неправомірними, оскільки їй нараховується та виплачується пенсія в розмірі, що не відповідає чинному законодавству.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, без врахування в заробіток (дохід) для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, врахувавши в заробіток (дохід) для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально -побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 18 травня 2014 року, з урахуванням виплачених сум, та виходячи із 87 відсотків суми заробітної плати, які були застосовані при призначенні та подальших перерахунках її пенсії.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з часу призначення пенсії позивачем не оскаржувались рішення управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області стосовно його здійснення. Призначення і обрахунок пенсії було здійснено на підставі наданих позивачем довідок, які не включали в себе вище зазначені виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, індексація доходів, тощо).

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що позивач з 02 квітня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області та отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", яка призначена з врахуванням зниження пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і є працюючим державним службовцем.

Пенсія ОСОБА_1 була обчислена із врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років на час звернення за призначенням пенсії та середньомісячної суми премії за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією на підставі представлених позивачем довідок від 05 квітня 2004 року № 508 та № 680, від 12 травня 2004 року № 540.

Позивачка 30 вересня 2014 року та 05 листопада 2014 року зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі при призначенні їй пенсії в заробіток (дохід) для обчислення пенсії не були враховані отримані нею суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних свят, професійних свят, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У проведенні перерахунку пенсії позивача, на підставі поданих нею заяв, відповідачем було відмовлено, оскільки індексація, матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, про що позивачку повідомлено листами № 3638/07-39 від 09 жовтня 2014 року та № 134/М-01 від 10 листопада 2014 року.

Згідно з довідкою головного управління юстиції у Волинській області № 850 від 04 вересня 2014 року та довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області № 392 від 05 вересня 2014 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", до складових заробітної плати позивача, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, входили інші виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, премії до державних, професійних свят, індексація заробітної плати, які не були враховані управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі в заробіток (дохід) для обчислення пенсії ОСОБА_1

Отже, судом першої інстанції встановлено, що на момент виходу на пенсію позивача, до складових його заробітної плати з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування входили, у тому числі, і матеріальна допомога на оздоровлення і індексація доходів, які не були враховані відповідачем.

Частиною 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально -побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 лютого 2012 року та 28 травня 2013 року.

Стосовно індексації грошових доходів, то колегія суддів зазначає, що індексація грошових доходів встановлена Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03 липня 1991 року.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області до заяви про призначення пенсії додано довідку про складові заробітної плати із зазначенням вказаних вище виплат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Враховуючи те, що пенсія позивачу призначається довічно, Закон, яким керується суд при прийнятті рішення, також не обмежує права позивача на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, то не визначення кінцевого строку для нарахування та виплати оспорюваної пенсії, само по собі не є вирішенням прав позивача на майбутнє.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання в тому те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувана постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 січня 2015 року по справі № 164/1973/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник