Справа № 821/1790/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1790/15-а
15 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі ДП "Херсонський облавтодор", підприємство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі ДПІ у м. Херсоні, відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.06.2015 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, якими позивачеві зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на 480359,00 грн. та зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на 96071,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновків акта від 18.05.2015 № 113/21-03-22-04/31918234, складеного за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс" за листопад 2014 року, ПП "Дорлідер" за грудень 2014 року та подальшого використання, реалізації придбаних товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності (далі акт перевірки, акт № 113).

За актом перевірки відповідач вважає неправомірним віднесення позивачем до складу витрат операцій з придбання товарів та послуг на загальну суму 480359,44 грн., а до складу податкового кредиту - ПДВ у сумі 96071,00 грн. Оскільки позивач за підсумками 2014 року декларував відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток та відємне значення суми ПДВ, на суми завищених 480259,44 грн. та податкового кредиту 96071,00 грн. за висновками акту перевірки та за спірними податковими повідомленнями-рішеннями зменшено відємне значення обєкта оподаткування з податку на прибуток та відємне значення з ПДВ.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що придбання та продаж товарів та послуг від ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер" підтверджується видатковими та податковими накладними, розрахунки проводились у безготівковому порядку, проте фактичне отримання товарів не підтверджено належним чином складеними товарно-транспортними накладними. Тому відповідач вважає, що, врахувавши господарські операції з придбання товарів та послуг у названих субєктів господарювання у складі податкового кредиту та витрат, позивач порушив вимоги п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, вважає наведені висновки податкового органу протиправними, звертає увагу, що вони були зроблені на підставі незначних дефектів у складенні бухгалтерських документів у звязку з порушенням вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", без посилання на порушенням вимог Податкового кодексу України. У той же час, згідно з ПК України формування податкового кредиту з ПДВ здійснюється на підставі податкових накладних, щодо яких відповідачем зауважень не висунуто. На думку позивача, первинні документи по операціям з ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер" в цілому відповідають Закону № 996-ХІV та дозволяють їх використання для формування податкового кредиту та витрат для обчислення оподатковуваного прибутку.

Представник відповідача позов не визнала, заперечення на нього обґрунтовує тим, що наявність лише відповідного документообігу (первинних документів, які проведено у бухгалтерському та податковому обліках) не може бути доказом проведення самої господарської операції. Підтвердженням фактичного здійснення господарської операції є підтвердження отримання, транспортування та оприбуткування товарів належним чином складеними товарно-транспортними накладними, як того вимагає Закон України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт". У звязку з недоліками у складанні товарно-транспортних накладних на транспортування товарів від ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер" до позивача вважає, що ці документи не можуть бути підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій, а тому унеможливлюють використання цих товарів в оподатковуваних операціях позивача. Відповідач вважає висновки акта перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з акта перевірки № 113, витрати та податковий кредит позивача зменшено через те, що на думку відповідача, ДП "Херсонський облавтодор" під час обчислення цих показників податкової звітності використано документи, які не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів та послуг у ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер".

Так, за наслідками господарських операцій з ТОВ "Новітні шляхи України" позивач задокументував придбання у цього постачальника Емалі АК-501 Г білої вартістю 126000,00 грн., із яких ПДВ - 21000,00 грн. Відповідач стверджує, що товарно-транспортна накладна на перевезення фарби була складена на бланку старого зразка. У товарно-транспортних накладних (далі ТТН) не заповнено даних про осіб, що отримували товар. Наявність порушень в оформленні документів дає змогу відповідачеві дійти висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з придбання зазначеної фарби.

Під час перевірки господарських відносин позивача з ТОВ "Миколаївдортранс" відповідач встановив, що Білозерською філією позивача у цього субєкта господарювання було задокументовано придбання щебеню та мазуту на загальну суму 28299,55 грн., із яких ПДВ 4716,6 грн., та транспортних послуг нас суму 14028,0 грн., із яких ПДВ 2338,00 грн. Відповідач стверджує, що придбання мазуту Білозерською філією здійснено без оформлення договору купівлі-продажу, не надано документів на транспортування щебеню та мазуту, на здійснення транспортних перевезень немає заявок, складені ТТН не відповідають датам накладних на вантаж, що перевозився.

Як відображено в акті перевірки, господарські операції з ТОВ "Миколаївдортранс" задокументувала і Голопристанська філія позивача. За документами придбано у цього постачальника щебінь на суму 2651,00 грн., із яких ПДВ 441,83 грн., та транспортні послуги вартістю 3696,00 грн., із яких ПДВ 616,00 грн. Відповідач стверджує, що бухгалтерські накладні та товарно-транспортні накладні по цим операціям складені з порушеннями, оскільки не містять дані про осіб, що здійснили приймання та перевезення вантажів, у ТТН немає номерів накладних на вантажі, що перевозились. Вказане, як вважає відповідач, є свідченням про безтоварність операцій.

За актом перевірки у ПП "Дорлідер" позивач задокументував придбання асфальтобетону та транспортних послуг загальною вартістю 401736,84 грн., із яких ПДВ 66959,47 грн. Відповідач стверджує, що під час перевірки позивачем не надано документів на сплату вартості товарів та послуг, придбаних у цього постачальника; надані товарно-транспортні накладні мають дефекти, які не дозволяють підтвердити фактичне здійснення господарських операцій. ОСОБА_1 таких дефектів відповідач зазначає про відсутність повного найменування відправника вантажу, його повної адреси, адреси розвантаження товарів, прізвищ осіб, що здійснили операції, в окремих товарно-транспортних накладних не заповнено жодного розділу цього документу. Дефектні товарно-транспортні накладні, на думку відповідача, не можуть бути підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій позивача з цим постачальником.

За висновками відповідача дефектність товарно-транспортних накладних полягає у тому, що в них не заповнені всі реквізити, передбачені формою документу, у окремих випадках не співпадають дані товарно-транспортної накладної з даними первинних документів позивача.

Висновки податкового органу про порушення позивачем положень п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України під час формування витрат та податкового кредиту по відносинам з ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер" ґрунтуються на тому, що, на думку відповідача, позивач не підтвердив бухгалтерськими документами та податковими накладними сформовані витрати та податковий кредит, при цьому наявні на момент перевірки документи не приймаються до уваги. Відповідач вважає, що оскільки видаткові та податкові накладні підтверджені дефектними товарно-транспортними накладними на переміщення вантажів, то ці документи є такими, що складені за результатами безтоварних операцій.

Суд не може погодитись з висновками відповідача з огляду на таке.

За змістом ст.ст. 138-146, 198-200 Податкового кодексу України для обчислення оподатковуваного прибутку платника податку приймаються документально підтверджені витрати платника, які повязані з отриманням оподатковуваного прибутку. Для декларування податкового кредиту з ПДВ платник податків має підтвердити нарахований постачальниками товарів (робіт, послуг) ПДВ належним чином складеними податковими накладними та довести зв'язок такого придбання з власною оподатковуваною господарською діяльністю.

Дослідивши господарські операції між позивачем та ТОВ "Новітні шляхи України", ТОВ "Миколаївдортранс", ПП "Дорлідер", суд не вбачає підстав для визнання їх такими, що не відбулися. Ці операції підтверджуються зокрема:

видатковими накладними;

податковими накладними;

сертифікатом якості на фарбу (АК-501 Г);

сертифікатами відповідності на фарбу (АК-501 Г);

довіреністю на отримання товару;

подорожніми листами;

товарно-транспортними накладними;

актами приймання-здавання робіт.

Недоліки в оформленні окремих документів ще не свідчать про безтоварність господарської операції в цілому.

Так, посилання відповідача на неналежне оформлення позивачем товарно-транспортних накладних не може бути підставою для зміни податкових зобовязань останнього. Товарно-транспортна накладна не є обовязковим документом, з наявністю якого ПК України пов'язує право платника податків на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з преамбулою Правил вони визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Зазначені Правила не встановлюють правил податкового обліку та не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку витрат та податкового кредиту, а товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, вона належить до виду документів, що засвідчують факт перевезення. Відсутність товарно-транспортної накладної або оформлення її з порушенням встановленого порядку не позбавляє господарську операцію реального змісту та не може впливати на відображення такої операції в податковому обліку субєкта господарювання.

Суд звертає увагу, що фактично висновок ДПІ у м. Херсоні про безтоварність господарських операцій за участю позивача ґрунтується на недоліках в складанні окремих первинних документів та відсутності документів, які не мають вирішального значення та не свідчать про те, що господарська операція не відбулася (як то, сертифікати відповідності, паспорта якості). Що стосується ТТН, то відповідач не спростовує їх наявність, а лише зазначає про певні недоліки при заповненні, і саме це всупереч нормам ПК України розглядає як підставу для зменшення податкового кредиту і витрат позивача.

Контролюючим органом не надано суду належних доказів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів в господарській діяльності, про відсутність змін у складі і структурі активів осіб, котрі є сторонами спірних правочинів, про те, що позивач діяв без належної обачності й обережності, про наявність взаємопов'язаності позивача та його контрагента, що позивач отримував податкову вигоду з порушенням приписів податкового законодавства і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти та, що без участі покупця податкова вигода не могла бути одержана.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України ДПІ у м. Херсоні як суб'єкт владних повноважень не довела правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.06.2015 №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 червня 2015 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.1