Справа № 2а-8326/10/1370
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 10216/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2013 року у справі № 2а-8326/10/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби звернулась до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 76440 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2, у відповідності до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, є платником податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації в Україні і зобов'язана сплатити згаданий податок за 2009 рік перед реєстрацією транспортного засобу в уповноважених органах. Враховуючи те, що сума податку за 2009 рік відповідачем не сплачена, позивач просить суд стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів в сумі 76440 грн. 00 коп.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2013 року у справі № 2а-8326/10/1370 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991р. за № 1251-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Бюджетним кодексом України від 21.06.2001 року за № 2542-ІІI зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), КАС України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-ХІІ від 11 грудня 1991 року, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до вимог ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ч.6 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41 ст. 41 ПК органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу України визначено права органів державної податкової служби, до яких, зокрема, належить застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Листом Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи Державтоінспекції при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 «Щодо надання інформації про проведення першої реєстрації автомобілів ввезених на територію України» повідомив, що відповідачка зареєструвала транспортні засоби: 16.10.2009 року - МЕRCEDES-BENZ SPRINTER 412, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; 09.10.2009 року - МЕRCEDES-BENZ SPRINTER, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; 20.10.2009 року - VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

Вищезазначені транспортні засоби відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» є об'єктом оподаткування. Виходячи із встановлених ст.ст. 3, 5 вищевказаного Закону ставок податку за вказані транспортні засоби з розрахунку за рік належить до сплати 76440,00 грн.

П.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до переконання про неможливість реєстрації транспортного засобу відповідачем за відсутності проведеної попередньої оплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки така реєстрація є порушенням вимог «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Позивачем не доведено, та в матеріалах справи відсутні докази здійснення такої реєстрації з порушенням.

Так, як державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура проплати відповідних платежів, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволені позову.

Відповідно до ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законним та обґрунтованим, і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції, у відповідності до частини 1 статті 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2013 року у справі № 2а-8326/10/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.