Справа № 822/2586/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2586/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення до публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2015 року позивач звернувся в суд з поданням про стягнення податкового боргу з публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача склалась заборгованість в розмірі 461023,34 грн. з податку на додану вартість, податку на прибуток та авансових внесків з податку на прибуток.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує та просить слухати справу без його участі.

Представник публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" в судовому засіданні щодо задоволення подання заперечила, оскільки, на її думку, сума податкового боргу не є безспірною, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Зазначила, що внаслідок подання 10.02.2015 року заяви про намір досягнення податкового компромісу щодо донарахованих за результатами перевірки сум ПДВ та податку на прибуток, а також сплати 5% від донарахованих зобов'язань решта суми (95 %), а також нарахована пеня підлягають списанню.

Стосовно авансових внесків з податку на прибуток зазначила, що в зв'язку з наявною заборгованістю бюджету перед ПАТ УБ ХАЕС в сумі 102435 грн. з авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів акціонерам немає необхідності стягувати заборгованість за рахунок коштів відповідача.

Зазначила, що відповідно до чинного законодавства податковий орган мав погасити заборгованість по авансовим внескам шляхом зменшення заборгованості бюджету перед ПАТ "УБ ХАЕС", оскільки відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення".

Крім цього, відповідно до ст.87 ПК України сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

При цьому протягом кількох останніх років ПАТ "УБ ХАЕС" неодноразово направляло на адресу податкового органу заяви про зарахування авансового внеску по податку на прибуток при виплаті дивідендів акціонерам в рахунок погашення поточних податкових зобов'язань, однак такого зарахування здійснено не було.

Також в запереченнях відповідача зазначається про подання касаційних скарг на рішення по справі №822/4192/14 (тобто, що процедура оскарження податкових повідомлень-рішень не закінчена) та по справі №822/709/15 (стосовно визнання протиправною бездіяльності та рішення податкового органу щодо заяви про намір досягнення податкового компромісу).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що приватне публічне акціонерне товариство "Управління будівництва Хмельницької АЕС" як юридична особа зареєстроване 09.09.1999 року.

У відповідача наявний податковий борг на загальну суму 461023,34 грн., а саме:

- по податку на прибуток в сумі 180466,05 грн., який виник відповідно до: податкового повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року (яким збільшено суму грошового зобов'язання на суму 124459 грн. (враховуючи часткову сплату в розмірі 6222,95 грн.) за основним платежем та нараховано 62230 грн. за штрафними санкціями) та пені в розмірі 23601,26 грн., нараховану на суму заниження грошового зобов'язання за весь період заниження (23515,33 грн.), та за несвоєчасну сплату (85,93 грн.);

- по податку на додану вартість в сумі 245215,74 грн., який виник відповідно до: податкового повідомлення-рішення № від 26.03.2015 року (яким збільшено суму грошового зобов'язання на суму 118533 грн. (враховуючи часткову сплату в розмірі 5941,14 грн.) за основним платежем та нараховано 59267 грн. за штрафними санкціями) та пені в розмірі 73356,88 грн., нараховану на суму заниження грошового зобов'язання за весь період заниження;

- по авансових внесках з податку на прибуток, який виник відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 року (яким нараховано 14068,6 грн. штрафу - 20% грошового зобов'язання, погашеного із затримкою).

Відповідно до п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідач зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Податкові повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року та № від 24.10.2014 року були оскаржені відповідачем в судовому порядку, за результатами розгляду яких встановлено їх правомірність (ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року по справі №822/4192/14 - стосовно податкового повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року; ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року по справі №822/54/15 - стосовно податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 року).

Згідно з ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, вказані рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду набрали законної сили.

Відповідно до підп. 129.1.1 та 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період судового оскарження).

Таким чином, позивачем у відповідності до зазначених норм було нараховано вищевказану пеню.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем було надіслано публічному акціонерному товариству "Управління будівництва Хмельницької АЕС" податкову вимогу №292-25/265 від 28.04.2015 року на суму 449283,05 грн.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.3-95-4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком суми позовних вимог, копіями податкових повідомлень-рішень, картками особового рахунку. При цьому дані картки особового рахунку платника як різновид податкової інформації повинні достовірно відображати дійсний стан розрахунків такого платника з бюджетом.

Стосовно доводів відповідача, суд зазначає наступне. Так, відповідач вказує на подання 10.02.2015 року заяви про намір досягнення податкового компромісу щодо донарахованих за результатами перевірки сум ПДВ та податку на прибуток, та сплату 5% від донарахованих зобов'язань, тому вважає, що решта суми (95 %), а також нарахована пеня підлягають списанню.

Відповідно до п. 1 підрозділу 92 розділу XX "Перехідні положення" ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Пунктом 7 вказаного підрозділу ПК України передбачено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу.

Крім того, пунктом 3.12 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом ДФС України від 17.01.2015 р. №13, передбачено, що досягнення податкового компромісу здійснюється за Заявою про компроміс по ППР лише у разі відповідності заяви та податкового зобов'язання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, та сплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 підрозділу 92 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, у встановлені Кодексом терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом.

У разі встановлення фактів щодо невідповідності Заяви про компроміс по ППР та податкового зобов'язання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, приймається рішення довільної форми щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу.

У заяві від 10.02.2015 року №15/42 у відповідності до пп.7.12 підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України відповідач повідомив позивача про намір досягнення податкового компромісу щодо податкових зобов'язань по податку на прибуток в сумі 189689,0 грн. та по податку на додану вартість в сумі 177800,0 грн., визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 23.06.2014 р. № і № відповідно.

Розглянувши заяву відповідача від 10.02.2015 року №15/42, позивач прийняв рішення №2 від 18.02.2015 року щодо погодження застосування податкового компромісу, яким відмовив у застосуванні податкового компромісу у зв'язку з набранням законної сили ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі №822/4192/14 та, відповідно, узгодженням податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями - рішеннями від 23.06.2014 року № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2.

Вказане рішення було оскаржене товариством до суду, однак постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року по справі №822/709/15 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Таким чином, доводи відповідача про необхідність списання податковим органом решти суми донарахованих зобов'язань (95 %, після сплати 5%), а також нарахованої пені є безпідставними, оскільки сторони податкового компромісу не досягли.

Що стосується інших доводів відповідача - що податковий орган мав погасити заборгованість по авансовим внескам шляхом зменшення заборгованості бюджету перед ПАТ "УБ ХАЕС", враховуючи, що погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум з інших платежів, суд зазначає наступне.

Так, фактично відповідач не заперечує наявність у нього заборгованості за таким узгодженим грошовим зобов'язанням.

При цьому судом не встановлено сплату товариством заборгованості по авансових внесках з податку на прибуток у передбачений ПК України спосіб, в т.ч. й тим способом, про який зазначає відповідач (п.87.1 ст.87 ПК України - за рахунок надміру сплачених сум з інших платежів).

Пункт же 57.1 ст.57 ПК України, на який посилалось товариство в якості правового обґрунтування одного із своїх заперечень в даному випадку, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII викладений в новій редакції та не містить зазначених відповідачем норм.

Суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права оскаржити рішення чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, якщо вважає, що його права та інтереси були порушені.

Однак завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади (в даному випадку - стосовно адміністрування податку).

Щодо доводів відповідача відносно того, що спірні податкові повідомлення-рішення все ще перебувають у процесі оскарження (справа знаходиться на розгляді у Вищому адміністративному суді України), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, перегляд рішення судом касаційної інстанції не є обставиною, яка перешкоджає здійсненню провадження у справі та прийняттю законного та обґрунтованого рішення по суті позовних вимог. При цьому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2015 року було відкрито касаційне провадження у справі, однак виконання судових рішень не зупинялось.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження заперечень щодо розміру податкового боргу, що стягується, та факту узгодження податкових зобов'язань, з яких виник борг.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про стягнення податкового боргу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 158-163, 183-3, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Славутської об'єднаної державної податковї інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" (код 2139688) податковий борг в сумі 461023 (чотириста шістдесят одна тисяча двадцять три гривні) 34 коп. за рахунок коштів платника податків з рахунків у банках, обслуговуючих платника, та за рахунок готівки, що належить платнику податків, для погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1