Справа № 2-а-11804/11
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 2-а-11804/11

3 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Зарютіна П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом

ОСОБА_1

до

управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради

про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок та виплату та щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з вище названими позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є інвалідом 3 групи, як ветеран війни, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на щорічну разову допомогу та щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Але, всупереч вимогам Закону, така грошова допомога на оздоровлення у 2007-2011 роках виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач просить суд, не застосовувати строк позовної давності, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2007-2011 роки з урахуванням раніше сплачених сум, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за 2007-2011 роки з урахуванням раніше сплачених сум, визнавши дії відповідача щодо здійсненних ним виплат протиправними.

Вказані вимоги щодо 2007-2010 рр. ухвалою суду було залишено без розгляду.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача заперечив на позов та зазначив, що дії управління повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством, а вимоги позивача не можуть бути задоволені, так як вони не ґрунтуються і не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Розгляд справи суд здійснив в порядку письмового провадження, без участі сторін, на підставі наданих доказів.

Всебічно дослідивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником бойових дій, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Йому встановлена 3 група інвалідності.

Позивач наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема статею 48 закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи- Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати; та статею 12 закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту- Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи та пояснень позивача за позовом вбачається, що відповідачем в порядку та в межах встановлених постановами Кабінету Міністрів України виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення у 2011 році, але в меншому розмірі, ніж це передбачено вищевказаним Законом, так само і в меншому розмірі була виплачена разова грошова допомога у 2011 році, ніж це передбачено відповідним законодавчим актом.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме норми ст. 48 закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на 2011 рік, і норми ст. 12 закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а тому при встановленні допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком доцільно посилатися на вказану норму закону.

Проте, зважаючи на те, що 2011 рік ще триває, то позов в частині вимог про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік задоволенню не підлягає, бо статтею 104 КАС України встановлені вимоги щодо права особи на звернення до суду за захистом свого права у разі його порушення. А вказана вимога позивача не є обґрунтованою, оскільки заявлена до закінчення року, за який має бути проведена виплата, тобто на-майбутнє, і у її задоволенні, на думку суду, необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню, з урахуванням вже виплачених сум щорічної грошової допомоги, в межах шестимісячного строку давності від дня звернення до суду, тобто за 2011 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 122, 128, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради щодо непризначення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги за 2011 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 12 закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст. 12 закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту- щорічну грошову допомогу за 2011 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вже сплаченої суми названої грошової допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.В. Зарютін