Справа № 627/1930/14-а
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/1930/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Краснокутському районі Харківської області про визнання незаконними дій відповідача, скасування рішення управління та зобов'язання призначити пенсію, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Краснокутському районі Харківської області (далі управління ПФУ).

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що з вересня 1983 року по березень 2000 року працювала вихователем дитячого садка колгоспу ім.Горького, а з серпня 2003 року по грудень 2014 року на посаді помічника вихователя та вихователя Мурафського дошкільного навчального закладу. На думку позивача, її спеціальний стаж роботи як працівника освіти становить більше 25 років на посадах вихователя дитячого садка та, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», вона має право на пенсію. В грудні 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, однак рішенням управління ПФУ від 03.12.2014 року за № 60, їй відмовлено в призначенні пенсії, в зв'язку з тим, що надана архівна довідка не відповідає записам в трудовій книжці про кількість вироблених вихододнів. Вважаючи вказане рішення відповідача незаконним, прохала визнати незаконними дії управління ПФУ, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язати призначити їй пенсію, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02 грудня 2014 року.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши суду, що дійсно позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, так як згідно наданих документів стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, складає 22 роки 9 місяців 24 дні, а відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за наявності спеціального стажу роботи від 25 років. Крім того, архівною довідкою не визначено мінімуму вихододнів, у зв'язку з цим при обчисленні стажу роботи позивачу враховувався час роботи за фактичною тривалістю. Прохала в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Як було встановлено в судовому засіданні, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кравецька) в 1983 році закінчила Харківське педагогічне училище по спеціальності «Дошкільне виховання», про що свідчить диплом ДТ № 661440 від 05.07.1983 року.

Відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 з 01.09.1983 року прийнята в колгосп імені Горького вихователем дитячого садка, а 01.03.2000 року в зв'язку з закриттям дитячого садка, переведена на інші роботи. 13.08.2003 року позивач зарахована помічником вихователя в дитячу дошкільну установу Мурафської сільської ради, 01.10.2003 року переведена вихователем Мурафського дошкільного навчального закладу. 01.12.2014 року звільнена з посади вихователя, в зв'язку з виходом на пенсію, згідно ст.38 КЗпПУ.

Крім того, довідкою СВК «Мурафський» підтверджується, що ОСОБА_1 працювала з 01.09.1983 року по 29.02.2000 року вихователем в дитячому садку, з березня 2000 року переведена різноробочою в зв'язку з закриттям дитячого садка.

Таким чином, спеціальний стаж роботи працівника освіти ОСОБА_1 становить більше 25 років на посадах вихователя дитячого садка, які відповідають затвердженому «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту» та дають право на пенсію відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік). Відповідно до вказаного Переліку, пенсії за вислугу років призначаються працівникам освіти дошкільних навчальних закладів, при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Як зазначає п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти та охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 років.

Відповідно до ст.56 вказаного Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Для підтвердження стажу роботи в колгоспі приймаються також довідки, видані правлінням колгоспу. В довідці вказується, з якого року колгоспник є членом колгоспу і скільки років працював у колгоспі. Крім цього, для підтвердження стажу роботи в колгоспі приймаються довідки архівних установ.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З записів трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 у вересні 1983 року прийнята в члени колгоспу ім.Горького Краснокутського району Харківської області, який пізніше реорганізований та перейменований в Мурафське КСП, СВК «Мурафський». В січні 2002 року звільнена з членів СВК «Мурафський» за згодою сторін.

В трудовій книжці позивача, в період з 1983 р. по 2000 р., зазначено про прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в господарстві - 150 днів та виконання ОСОБА_1 річного мінімуму трудової участі. Відомості про виконання річного мінімуму трудової участі позивача також записані в архівній довідці від 21.11.2014 року за № 05-17/533, однак відомості про встановлений мінімум вихододнів з вересня 1983 р. по грудень 2000 р. в архівній довідці не записані.

2 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії та рішенням управління ПФУ № 60 від 03.12.2014 року їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки в архівній довідці не зазначений встановлений мінімум участі у колгоспі і тому позивач, на думку відповідача, права на пенсію не має. Стаж роботи на посадах, що дають право за вислугу років ОСОБА_1, як працівнику освіти, складає 22 роки 9 місяців 24 дні.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, що при призначенні пенсії та вирахуванні стажу позивачу враховувалась архівна довідка від 21.11.2014 року. Даною архівною довідкою не визначено встановленого мінімуму вихододнів, у зв'язку з цим враховувався час роботи за фактичною тривалістю, тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4.

Допитана по справі свідок ОСОБА_2 пояснила, що працює головним спеціалістом відділу призначення пенсії управління ПФУ. В грудні 2014 року до управління ПФУ за призначенням пенсії звернулася позивач. Для підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 надала архівну довідку з зазначенням встановлених вихододнів. В зв'язку з відсутністю записів в архівній довідці про встановлений мінімум вихододнів, стаж ОСОБА_1 складав 22 роки 9 міс. 24 дні та, на думку управління ПФУ, права на призначення пенсії вона не має. Крім того, свідок пояснила, що згідно трудової книжки, достатньо стажу роботи, для призначення пенсії позивачу.

Допитана по справі свідок ОСОБА_3, пояснила, що вона працювала вихователем з 1983 р. по 1995 р. в дитячому садку колгоспу ім.Горького та підтвердила, що ОСОБА_1 також працювала безперервно в цей же період в дитячому садку. Крім того, їм як членам колгоспу, встановлювався мінімум трудової участі у колективному господарстві.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що вона також працювала в колгоспному дитячому садку та підтвердила, що ОСОБА_1 безперервно працювала вихователем з 1983 р. по 2014 р. та їм, як членам колгоспу, встановлювався мінімум трудової участі у господарстві.

Суд, з запереченнями представника відповідача не погоджується, оскільки стаж роботи на посаді вихователя ОСОБА_1 підтверджено показаннями свідків, трудовою книжкою, про встановлений мінімум трудової участі позивача у колективному господарстві та виконання встановлених вихододнів також свідчать записи у трудовій книжці. Крім того, відповідно до відповіді архівного відділу Краснокутської РДА від 15.06.2015 року за № 01-49/160 зазначено, що розрахунково платіжні відомості колгоспу ім.Горького, Мурафського КСП, на підставі яких видана архівна довідка ОСОБА_1 від 21.11.2014 року та яка слугувала підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії, не містять даних про встановлений мінімум вихододнів. Також архівним відділом Краснокутської РДА надано копії протоколів зборів колгоспу ім.Горького, Мурафського КСП, згідно яких, жінкам, які мають дітей дошкільного віку, встановлювався мінімум вихододнів у колгоспі 150 днів на рік. Тому, на думку суду, матеріалами справи підтверджено про встановлений мінімум та виконання трудової діяльності у колективному господарстві позивача та застосувати порядок обчислення стажу, на який посилався відповідач, є недоцільним.

Відповідно до ст.71 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Позивач надав достатньо письмових доказів на підтвердження позовних вимог та виконав вимоги ст.71 ч.1 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав жодних, належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Краснокутському районі Харківської області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Краснокутському районі Харківської області № 60 від 03.12.2014 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Краснокутському районі Харківської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за вислугу років з 02 грудня 2014 року, врахувавши стаж роботи з 01.09.1983 року по 29.02.2000 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Л.В. Вовк