Справа № 2-а-14890/11
Суддя: Воробйова І. В.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/503/171/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2012

суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В. розглянувши у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артеміської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої грошової одноразової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання відмови відповідача щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною і стягнення недоотриманої грошової одноразової компенсації у розмірі 28230 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, внаслідок чого 04.08.2010 р. він став інвалідом 3 групи і перебуває на обліку в Артемівському УПСЗН. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, яким встановлена 3 група інвалідності виплачується разова компенсація у розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент встановлення групи інвалідності, тобто розмір грошової одноразової компенсації, згідно з вищевказаним законом, повинен був складати: 941 грн. х 30= 28230 грн. Однак УПСЗН Артемівської міської ради порушило його права, нарахувавши йому одноразову грошову допомогу з порушенням вимог діючого законодавства. Відповідачем була нарахована і виплачена 21.01.2011 р. сума компенсації у розмірі 189 грн. 60 коп. За його заявою перерахувати розмір компенсації та виплатити нараховану суму і різницю відмовляється. Просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати недоотриманої одноразової грошової компенсації неправомірними та стягнути недоотриману суму компенсації у розмірі 28320 грн.

Ухвалою судді Артемівського міськрайсуду від 28.12.2011 р. відкрито скорочене провадження по даній справі.

Відповідно до положень ст. 183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що розмір одноразової компенсації на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено постановою Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і складає для ліквідаторів аварії на ЧАЄС 1 категорії 3 групи інвалідності 189 грн. 60 коп. На підставі наданої довідки МСЄК про встановлення ОСОБА_1 3 групи інвалідності та його особистої заяви, вказана сума позивачеві була нарахована та виплачена 21.01.2011 р. у повному обсязі. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, визнаний 04.08.2010 р. інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час ліквідації аварії.

Статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах : інвалідам 3 групи - 30 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та складає для інвалідів 3 групи 189грн.60коп.

Розмір одноразової компенсації на оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЄС 1 категорії 3 групи інвалідності у сумі 189 грн. 60 коп. встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 836.

Відповідно до довідки про виплату одноразової компенсації постраждалому від аварії на ЧАЄС відповідачем позивачу вказана нарахована, однак буде виплачена при надходженні коштів з Державного бюджету.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його вимог про виплату допомоги в повному обсязі, відповідач посилається на ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до якої роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Суд не може погодитися з такими висновками відповідача з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 всупереч Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якій встановив розмір одноразової компенсації як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту прийняття вказаної постанови встановлені нею розміри щорічної допомоги залишалися незмінними у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України. а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, оскільки до 1 січня 2008 року правова норма про розмір одноразової компенсації, встановлена ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи була діючою, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України яким встановлений розмір мінімальної заробітної плати, а не постанова Кабінету Міністрів України. Таким чином, при встановлені позивачу 3 групи інвалідності, повинна бути нарахована разова компенсація у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, і тому повинен бути проведений перерахунок одноразової компенсації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової компенсації при встановлені групи інвалідності в розмірі 30 мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»є неправомірними.

Відповідно до ст. 53 Закону України « Про державний бюджет України на 2010 рік» розмір мінімальної заробітної плати на момент встановлення позивачу інвалідності, тобто на 31.08.2010 р. складав 888 грн., таким чином розмір одноразової компенсації складає 26640 грн. із розрахунку: 888 грн. х 30. Недоплата становить: 26640 грн. 189 грн. 60 коп. (фактично отримано) = 26450 грн. 40 коп. Отже саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідач повинен провести йому доплату одноразової компенсації в звязку з встановленням йому 3 групи інвалідності виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час виплати, тобто у розмірі 28230 грн. виходячи із розрахунку : 941грн. ( розмір мінімальної зарплати станом на січень 2011 р.) х 30, без урахування фактично отриманих 189 грн. 60 коп., оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», де в ч.1 ст. 48 вказано, що виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалась на момент встановлення інвалідності .

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради щодо відмови у виплаті позивачу одноразової компенсації в звязку з встановленням йому 3 групи інвалідності в розмірі, встановленому Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму одноразової компенсації в звязку з встановленням групи інвалідності у розмірі 26450 грн. 40 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до чинного законодавства позивач і відповідач звільнені від сплати судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,92 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 88 КАС України, керуючись ст. ст. 8,9,10,11, 94,159,160,161,162,163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької областї здійснити виплату ОСОБА_2 недоплаченої суми одноразової компенсації в звязку з втратою годувальника у розмірі 25114 ( двадцять пять тисяч сто чотирнадцять) грн. відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року за рахунок коштів Державного бюджету, в іншій частині позовних вимог відмовити .

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової одноразової компенсації в звязку з встановленням інвалідності в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової компенсації в звязку з встановленням інвалідності у розмірі 26450 ( двадцять шість тисяч чотириста пятдесят) грн. 40 коп. за рахунок коштів Державного бюджету, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя І. В.Воробйова