Справа № 363/1745/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/14415/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа - ОСОБА_5, про скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (далі - Рада) про скасування рішення.

Зазначала, що неодноразово з грудня 2008 року зверталась до Ради із заявами про виділення земельної ділянки, яка межує з її ділянкою. Однак, їй було відмовлено, а дану земельну ділянку у серпні 2011 року передано у власність ОСОБА_5

Посилаючись на порушення свого переважного права отримати відповідну ділянку у власність, ОСОБА_4, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати нечинним рішення Ради про надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,3956 га в межах села Нові-Петрівці Вишгородського району Київської області.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що відповідно до рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 серпня 2011 року № 146-VIII-VI ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку площею 0,3956 га в межах села Нові-Петрівці Вишгородського району Київської області для ведення особистого селянського господарства.

Також встановлено, що протягом 2008 - 2009 років ОСОБА_4 неодноразово зверталась до Ради із заявами про виділення у власність цієї ж земельної ділянки, у задоволенні яких відмовлено, оскільки проект рішення щодо цього питання не набрав необхідної кількості голосів депутатів.

Розглянувши цей спір, суди виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає цей висновок помилковим.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте Радою рішення про передачу ОСОБА_5 у власність земельної ділянки є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого рішення Ради не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

З викладеного вбачається, що спір щодо земельної ділянки, переданої ОСОБА_5 рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 серпня 2011 року № 146-VIII-VI, має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також вимоги про скасування акта про право, виданого на підставі такого незаконного рішення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-405а14) і колегія суддів бере її до уваги.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн 16 коп, сплачений відповідно до квитанції № 0.0.366863552.1 від 27 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов