Справа № 2а-2344/12/1470
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/33726/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Бутенка В.І.,

Малиніна В.В.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області про визнання недійсним рішення,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати прийняті Управлінням ПФУ на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній до 1 січня 2011 року; далі - Закон № 1058-ІV) рішення від 12 квітня 2012 року № 364, 365, 366 про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що норми Закону № 1058-ІV, на підставі яких Управління ПФУ у квітні 2012 року прийняло оскаржуване рішення, втратили чинність з 1 січня 2011 року відповідно до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VІ).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Управління ПФУ від 12 квітня 2012 року № 364, 365, 366 про застосування фінансових санкцій.

У касаційній скарзі Управління ПФУ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Позивач своїм правом подати заперечення на касаційну скаргу не скористалося.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішення управління ПФУ від 12 квітня 2012 року № 364, 365, 366 про застосування фінансових санкцій на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV є протиправними, оскільки зазначені норми Закону втратили чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом № 2464-VІ і не діяли на дату прийняття відповідачем спірних рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Судами встановлено, що позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем 6 жовтня 2005 року Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області. З 21 грудня 2009 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, згідно свідоцтва про сплату єдиного податку.

На підставі поданих позивачем 12 квітня 2012 року до Управління ПФУ звітів за 2007-2011 роки, останнім складено акт перевірки, за результатами якої виявлено порушення позивачем у 2007-2009 роках пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV, а саме - несвоєчасне подання відомостей про застраховану особу до органів ПФУ, що використовуються в системі персоніфікованого обліку. У зв'язку з чим, 12 квітня 2012 року Управління ПФУ прийняло спірні рішення за № 364, 365, 366 про застосування відносно позивача фінансових санкцій.

Пунктом 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами ПФУ до страхувальників фінансових санкцій, зокрема штрафу за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом № 2464-VІ наведена вище норма матеріального права із Закону № 1058-ІV була виключена.

У той же час, згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема, Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком попередніх судів, що нарахування після 1 січня 2011 року Управлінням ПФУ на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV позивачу штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності, граничний строк подання якої настав до цієї дати, є протиправним.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 листопада 2012 року (справа № 21-367а12) та 4 червня 2013 року (справа № 21-170а13), яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов`язковою для всіх судів України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, їх висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.І. Бутенко

В.В.Малинін