Справа № 2-а/2506/15524/11
Суддя: Лямзіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2011 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій щодо перерахунку та здійснення виплати щорічної грошової допомоги в звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та доплати до пенсії,-

в с т а н о в и в :

позивач 27.07.2011 року звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської райдержадміністрації, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування і невиплати щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства починаючи з 27.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, як особі, віднесеної до категорії 4, та забезпечити виплату вказаної допомоги з врахуванням вже виплачених сум.

Представник відповідача подав заперечення на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що грошову допомогу в звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач отримує в розмірі 1,60 грн., тобто у розмірі, встановленому згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії і отримує щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 1,60 грн., тобто у розмірі, встановленому згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату щомісячно грошової допомоги громадянам, які проживають на території радіоактивного забруднення у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 30% мінімальної заробітної плати.

Згідно довідки Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.07.2011 року ОСОБА_1 проживає на території, яка згідно постанови КМУ від 23.07.1991 року №106 відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку грошової допомоги у звязку з обмеженим споживання продуктів харчування місцевого виробництва мають враховуватися вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, відповідач, здійснивши призначення і виплату позивачу допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порушив права позивача на отримання вказаної допомоги у розмірі, встановленому ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", положення якого мають пріоритет над підзаконним нормативним правовим актом та були чинними на момент призначення позивачу допомоги за вказаний у позові період, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 183-2, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо здійснення нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, за період з 27 січня 2011 року по 22 серпня 2011 року та здійснити відповідні виплати, враховуючи вже виплачену допомогу.

Зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області здійснити нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 27 січня 2011 року по 22 серпня 2011 року та здійснити відповідні виплати, враховуючи вже виплачену допомогу.

Постанова, винесена за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

С у д д я ОСОБА_2