Справа № 2-а/2506/8215/11
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2011-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/8215/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Коверзнева В.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

19.04.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірною відмову в призначенні їй пенсії державного службовця; зобовязання відповідача призначити пенсію державного службовця з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 01.04.2011 року

Ухвалою судді від 11.05.2011 року відкрито скорочене провадження у справі і запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

19.05.2011 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти позову. Їх суть полягає в тому, що позивач працює суддею апеляційного суду і в силу положень статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»не має право на отримання пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Крім того зазначив, що позивач фактично звернулася із заявою про призначення пенсії 06.04.2011 року, а не 01.04.2011 року, як зазначає у позовній заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народилася 07.07.1950 року і є громадянином України. Вона працює суддею Апеляційного суду Чернігівської області, при цьому перебуває на пенсійному обліку відповідача, і з 07.07.2005 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Загальний трудовий стаж позивача складає понад 43 роки, в тому числі понад 17 років стажу державної служби.

06.04.2011 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії державного службовця. Одначе, у задоволення заяви відповідачем відмовлено з посиланням на те, що позивач не перебуває у відставці і продовжує працювати суддею апеляційного суду, що на думку

відповідача унеможливлює призначення їй пенсії державного службовця.

Втім, відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії державного службовця не ґрунтується на законі виходячи з наступного.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу»на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Виходячи з положень статей 2, 7, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»пенсія державного службовця являється трудовою пенсією за віком, а тому вона призначається незалежно від припинення особою трудових відносин на час звернення за пенсією.

Оскільки позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця досягла пенсійного віку і має понад 17 років стажу державної служби, вона має право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

У той же час, суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як на підставу відмови в задоволенні заяви позивача про призначення пенсії державного службовця, з тих підстав, що норми цієї статті регулюють порядок призначення пенсії суддям, які вийшли у відставку, а позивач права на відставку не набула, у звязку з чим, дія даної статті на неї не поширюється.

Враховуючи те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця саме 01.04.2011 року, а не 06.04.2011 року, як стверджує відповідач, суд вважає необхідним зобовязати останнього призначити позивачу пенсію державного службовця саме з 06.04.2011 року.

Таким чином, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 158 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково. Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова в призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 06.04.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова призначити ОСОБА_1 пенсію

державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з 06.04.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн 40 коп. у відшкодування понесених судових витрат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, в порядку встановленому статті 186 КАС України.

Головуючий: