Справа № 2036/2014/2012
Суддя: Бондар С. Б.
Дата ухвалення: 2013-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А Справа № 2036/2014/2012
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 2-а/636/17/13
27 лютого 2013 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бондар С.Б., за участю секретаря судового засідання Неклеса Я.О.,
прокурора Нігруця Р.О., представника особи, в інтересах якої подано позов ОСОБА_1 ,
представника вiдповiдача Ступака Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїва адміністративну справу за позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації замість речового майна,
в с т а н о в и в:
Позивач, заступник військового прокурора Харківського гарнізону (на теперішній час -Харківська прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України), в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області, з позовом, в якому просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 8280,90 гривень, посилаючись на те, що старший солдат запасу ОСОБА_2 проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-радіотолефоніста радіостанції взводу командно-штабних машин радіоцентру польового вузла зв`язку. В період проходження служби ОСОБА_2 знаходилась на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом № 30-К від 29 вересня 2011 року старший солдат ОСОБА_2 звільнена з військової служби у відставку за п. «в», ч. 6 ст. 26 (за віком) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При звільненні з військової служби старший солдат ОСОБА_2 не розрахована по належній їй грошовій компенсації замість недоотриманого речового майна на суму 8 280,90 грн. На протязі служби позивач не отримувала від держави в особі військової частини НОМЕР_1 належне їй речове майно у повному обсязі. Заборгованість по речовому майну з серпня 1992 року по вересень 2011 року складає 8 280,90 гривень. На даний час ОСОБА_2 не працює, відповідно довідки №01/21-399 від 29 березня 2012 року, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні в обласному клінічному онкологічному центрі з приводу онкологічного захворювання, в зв`язку з чим через свій фізичний стан не має можливості самостійно захистити свої права та реалізувати процесуальні повноваження.
З підстав, передбачених ст. ст. 9, 91 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 27 «Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час», позивач просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 8280 гривень 90 коп.
В судовому засіданні представники позивача та особи, в інтересах якої подано позов, позовні вимоги підтримали, представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що бюджетним законодавством не були передбачені видатки на компенсацію військовослужбовцям при звільнені, і те, що позивач своєчасно не скористалася своїм правом на отримання зазначеної компенсації, порядок виплати якої визначається КМ України, що по теперішній не реалізовано.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив факті та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що старший солдат запасу ОСОБА_2 проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-радіотолефоніста радіостанції взводу командно-штабних машин радіоцентру польового вузла зв`язку. В період проходження служби ОСОБА_2 знаходилась на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом № 30-К від 29 вересня 2011 року старший солдат ОСОБА_2 звільнена з військової служби у відставку за п. «в», ч. 6 ст. 26 (за віком) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
На підставі ст. ст. 9, 91 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення, яке вони одержують за рахунок держави (речове майно або, за бажанням, грошову компенсацію), яка встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 27 «Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року за № 1444, військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній до 01 січня 2007 року) військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Статтею 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 березня 2000 року було призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», що набрав чинності 01 січня 2007 року, були внесені зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, і до ст. 9 цього Закону, яка була викладена в новій редакції. Питання продовольчого, речового та іншого забезпечення військовослужбовців регламентовані статтею 91, якою було доповнено Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» у частині призупинення права військовослужбовців на одержання ними продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна не був визнаний неконституційним, тому вбачається, що його норми діяли з 11 березня 2000 року (день опублікування) до 01 січня 2007 року (день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб»).
Разом з тим, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній до 01 січня 2007року), ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка діє з 01 січня 2007 року, встановлено, що порядок виплати грошової компенсації замість речового майна і продовольчих пайків визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, 28 жовтня 2004 року Кабінетом Міністрів України було видано постанову № 1444 «Про затвердження Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час».
Зазначеним Положенням грошова компенсація для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за належне їм речове майно, яке вони не отримали протягом дії контракту та під час звільнення, передбачена (пункт 27 Положення).
Проте зазначені норми щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцям за речове майно, яке вони не отримали протягом дії контракту та під час звільнення, також не можливо було застосувати, враховуючи обмеження, встановлені Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» , тобто до 01 січня 2007 року.
Слід зазначити, що з моменту набрання чинності нормами ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (01 січня 2007 року) дію її пункту 2 було зупинено на 2007 рік згідно пункту 59 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року. У зв`язку з цим, правових підстав щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцям за речове майно, яке вони не отримали протягом дії контракту та під час звільнення протягом 2007 року, також не було.
За таких обставин військовослужбовці, які звільнені з військової служби після 22 травня 2008 року мають право на отримання грошової компенсації замість не отриманого речового майна.
В порушення вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача не навів доказів у підтвердження своїх заперечень до позову.
З зазначених правових підстав і наведених нормативно-правових актів, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність коштів, як обґрунтування правомірності невиконання своїх зобов`язань перед позивачем.
Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 11, 94, 153, 158-163, 167, 170 КАС України, ст. ст. 9, 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов заступника військового прокурора Харківського гарнізону, (Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України), в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість речового майна задовольнити.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 8280 гривень 90 коп. та судовий збір - 114,70 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 27 лютого 2013 року.

Суддя: С.Б. Бондар