Справа № 816/876/15-а
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/876/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Відділу Держземагентства у Хорольському районі, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Хорольська міська рада Полтавської області, про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

7 березня 2015 року позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточнень, про

визнання протиправним та скасування висновку Відділу Держземагентства у Хорольському районі від 13.03.2015 року №01-24-09/1572 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 м. Хорол, вул. 1 Травня, 8 б/н;

зобов'язання Відділу Держземагентства у Хорольському районі невідкладно погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3

Ухвалою суду від 21 травня 2015 року допущено заміну первинного відповідача - Держземагентства у Хорольському районі в особі начальника відділу ОСОБА_4 на належного відповідача - Відділ Держземагентства у Хорольському районі, а також залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_3 та Хорольська міська рада Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за № 01-24-09/1572 від 13 березня 2015 року порушує права позивача з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Відповідач - Відділ Держземагентства у Хорольському районі - надав суду письмові заперечення, в яких відповідач зауважив, що відмова в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 для обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Хорол, вул. 1 Травня б/н, є обґрунтованою з огляду на те, що земельна ділянка, яка відводиться, перетинається з земельною ділянкою, яка належить на праві постійного користування Хорольській райспоживспілці.

Позивач, відповідач та треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Рішенням 55 сесії Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області 6 скликання № 181 від 14 травня 2014 року позивачу та ФОП ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га для комерційного використання (обслуговування будівель торгівлі) в м. Хорол, вул. 1 Травня, 8-а для передачі в оренду.

Позивачем було замовлено у ФОП ОСОБА_5 розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва і обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0056 га в межах м. Хорол, вул. 1 Травня, б/н, на території Хорольської міської ради.

Висновком Відділу Держземагентства у Хорольському районі від 22 жовтня 2014 року № 01-24-09/6237 позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду розроблений на земельну ділянку загальною площею 0,0056 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях на підставі рішення Хорольської міської ради 55 сесії 6 скликання від 14 травня 2014 року № 181, в якому не зазначено категорію земель, з якої відводиться земельна ділянка. Виходячи з наведеного відповідач вважав, що рішення сесії Хорольської міської ради від 14 травня 2014 року № 181 прийнято з порушенням ст. 134 Земельного кодексу України /а. с. 16/.

Рішенням Хорольської міської ради 63 сесії міської ради 6 скликання від 26 грудня 2014 року № 523 поновлено дію рішення 55 сесії 6 скликання № 181 від 14 травня 2014 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 А." та викладено п. 1 вказаного рішення у такій редакції; "1. Дати дозвіл ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га для комерційного використання (лише для обслуговування будівель торгівлі) в м. Хорол вул. 1 Травня б/н із земель запасу житлової та громадської забудови для передачі в оренду" /а. с. 17/.

Позивачем було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду /а. с. 66-92/.

Листом від 13 березня 2015 року № 01-24-09/1572 Відділ Держземагентства у Хорольському районі відмовив у погодженні вказаного проекту. Відмова обґрунтована тим, що земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою, знаходиться на перетині вул. К. Маркса, 76 та вул. 1 Травня 8-а, сформована із земель, що перебувають на праві постійного користування Хорольської райспоживспілки згідно державного акту на право постійного користування серії І-ПЛ № 002185 для обслуговування приміщень та споруд, згідно рішення Хорольської міської ради від 21 жовтня 1997 року № 458 у розмірі 0,20 га за адресою м. Хорол вул. К. Маркса, 76. Також відповідач зазначив у вказаному листі, що в звітності, поданій Хорольською міською радою відділу Держземагентства у Хорольському районі станом на 01.01.2015 року за Хорольською райспоживспілкою обліковується 0.2428 га по м. Хорол, в т. ч. 0.20 га згідно вищезазначеного акту, а рішень про припинення права постійного користування чи договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна не має та зазначена в проекті земельна ділянка за даними місцевого архівного фонду перебуває на праві постійного користування Хорольською райспоживспілкою відповідно до державного акту.

Однак, позивач не погодився із таким рішенням відповідача, зазначив, що було порушено його законні права, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач в позовній заяві посилався на порушення Відділом Держземагентства у Хорольському районі, серед іншого, вимог абзацу другого частини 8 статті 1861 Земельного кодексу України, відповідно до якого органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

З цього приводу суд зазначає, що абзацом 3 частини 8 статті 1861 Земельного кодексу України передбачено, що повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

До того ж, стаття 1861 Земельного кодексу України була доповнена частиною 8 Законом України "Про внесення зміни до статті 1861 Земельного кодексу України щодо спрощення процедури погодження проекту землеустрою від 11.02.2015 р. N 180-VIII. ОСОБА_6 набирав чинності з 12 березня 2015 року, отже до винесення відповідачем спірної відмови у затвердженні проекту землеустрою та після висновку відповідача про відмову в погодженні проекту від 22 жовтня 2014 року № 01-24-09/6237.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. ОСОБА_6 принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, норма частини 8 статті 1861 Земельного кодексу України не може бути застосована до правовідносин, які виникли до 12 березня 2015 року (дата набрання чинності законом, яким внесено зміни до Земельного кодексу України), у тому числі, тих, що виникли у зв'язку з наданням висновку від 22 жовтня 2014 року . А тому відмова від 13 березня 2015 року не є повторною в розумінні вимог частини 8 статті 1861 Земельного кодексу України.

Також, в оскаржуваному рішенні від 13 березня 2015 року № 01-24-09/1572 зазначено, що земельна ділянка, визначена в проекті землеустрою позивача, сформована із земель, що перебувають на праві постійного користування Хорольської райспоживспілки згідно державного акту на право постійного користування серії І-ПЛ № 002185 для обслуговування приміщень та споруд у розмірі 0,20 га за адресою м. Хорол вул. К. Маркса, 76.

Позивач зауважив, що при узгодженні питання щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було отримано письмове погодження меж земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га у Хорольської райспоживспілки.

Разом з тим, з положень статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Так, в матеріалах справи міститься копія державного акту на право постійного користування землею І-ПЛ № 002185, виданого Хорольській райспоживспілці, про надання вказаному землекористувачу у постійне користування 0,20 га землі для обслуговування приміщень та споруд /а. с. 42-45/. Відповідно до вказаного акту, останній було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 36 /а. с. 125-130/.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (частини 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України).

В той же час, сторонами у ході судового розгляду справи не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що право постійного користування Хорольської райспоживспілки спірною земельною ділянкою було припинено у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Відділу Держземагентства у Хорольському районі, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Хорольська міська рада Полтавської області, про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький