Справа № 750/3680/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3680/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього 7527 грн. 06 коп. надміру виплачених бюджетних коштів за період з 24.10.2014 року по 31.01.2015 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми грошової допомоги, виплачені внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, підлягають поверненню на вимогу уповноваженого органу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2014 року ОСОБА_2 разом із сім'єю звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради із заявами про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. При заповненні заяв про взяття на облік у рядку «Види соціальних виплат, які отримує» не було зазначено про отримання будь-яких соціальних виплат.

Цього ж дня також була подана заява для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

23.10.2014 року, на підставі поданих документів, рішенням позивача ОСОБА_2 було призначено допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

30.01.2015 року управлінням, з метою попередження нецільового використання бюджетних коштів, винесено розпорядження № 05-15/228 відповідно до якого було припинено виплату допомоги з 01.02.2015 року до з'ясування.

В ході з'ясування обставин було виявлено, що відповідач отримував з державного бюджету дві соціальні виплати - адресну соціальну допомогу переміщеним особам з 22.10.2014 року та компенсацію за піднайом жилих приміщень з 24.10.2014 року.

В подальшому, позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів згідно якого сума надміру виплачених відповідачу бюджетних коштів, яка підлягає поверненню становить 7527 грн. 06 коп.

Оскільки відповідачем не було сплачено вказану суму в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з метою обліку осіб, які переміщуються, уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, держателем якої є Мінсоцполітики, до якої включається інформація про особу, яка переміщується, зазначена у поданій заяві про взяття на облік відповідно до п. 3 цього Порядку, а також дата видачі довідки, назва уповноваженого органу, що її видав, та інформація про задоволення заявлених потреб, надані послуги (виплати).

Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 ст. 14 Закону передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач отримував з державного бюджету дві соціальні виплати - адресну соціальну допомогу переміщеним особам з 22.10.2014 року та компенсацію за піднайом жилих приміщень з 24.10.2014 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 7527 грн. 06 коп., оскільки останній, в даному разі, має право на отримання лише однієї соціальної виплати.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2015 року по справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.