Справа № 2-а-3275/11
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3275/11 Головуючий у 1-й інстанції: Марцинкевич В.А. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2015 у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну способу виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну способу виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2015 в задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано дії УПФ України у Дніпровському районі м. Києва по призначенню, нарахуванню, а також відмови і здійсненні призначення ОСОБА_2 пенсії, як інваліду III групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - протиправними; зобов'язано УПФ України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.10.2010 з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до листа ГУПФ України у м. Києві №6697/11/П-453/1 від 17.03.2014 на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2011 УПФ України у Дніпровському районі м. Києва провело перерахунок коштів стягувачу ОСОБА_2 у розмірі 20 044 грн. 75 коп., але зазначені кошти не виплачено.

У своїй заяві про зміну способу та порядку виконання рішення суду ОСОБА_2 зазначає, що враховуючи ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який вступив в силу з 01.01.2013 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, а тому потрібно змінити спосіб виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду з огляду на наступне.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналіз резолютивної частини постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2011 дає підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_2 просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог та вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. В той час, в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст.ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, існують відмінності між позовною вимогою, як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, та способом виконання судового рішення, як одного з його заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил наведеної норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.02.2014 у справі № К/800/598/14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.