Справа № 308/7720/15-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7720/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.

при секретарі судового засідання Копчі Є.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ОСОБА_2

відповідача Дурані Харон

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Дурані Харон, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 02 липня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 07 липня 2015 року.

ОСОБА_1 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України вернувся в суд з адміністративним позовом про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 Дурані Харон, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 червня 2015 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Новоселиця» ОСОБА_1 прикордонного загону за спробу незаконного перетину кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 256 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником ОСОБА_1 прикордонного загону було прийнято рішення примусово повернути за межі України відповідача.

Посилається на те, що відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, під час опитування останній повідомив, що має намір у будь-якому випадку потрапити до країн Західної Європи з метою працевлаштування для забезпечення свого проживання та бажання повернутися до країни походження не має, що підтверджується його незаконними діями. Просить на підставі п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити відповідача, допустивши негайне виконання постанови.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові та просив його задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, пояснивши, що він родом з провінції Кундус, ОСОБА_4, де проходять збройні заворушення, зазначивши, що він працював у правоохоронних органах, займав посаду полковника поліції у частині спецназ при Міністерстві оборони. Зауважив, що на нього двічі було вчинено замах, у звязку з чим він виїхав з країни.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2015 року о 09 год. 53 хв. відповідач громадянин ОСОБА_4 Дурані Харон, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 176-177 прикордонних знаків на відстані 300 метрів до державного кордону України, який намагався у складі групи осіб незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку. Вказана обставина підтверджується даними протоколу про адміністративне затримання від 24.06.2015 р., протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.06.2015 р., копія яких приєднана до матеріалів справи.

Порядок примусового видворення іноземців та осіб без громадянства врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, згідно з ч. 1 ст. 30 якого центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства суд враховує, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є уродженцем провінції Логар, ОСОБА_4, не бажає повертатися у країну, де його життю і здоровю загрожує небезпека внаслідок військових заворушень, можливо звернеться з заявою до органів міграційної служби про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Інформація про країну походження належить до загальновідомої інформації, відтак в силу ч. 2 ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Так, судом встановлено з інтернет-видання Аfghanistan.ru Все об Афганистане (http://afghanistan.ru/doc/86904.html) наступне:

«…В Кундузі знову жарко

Опубліковано: 29.06.2015 00:45

Напад талібів на афганський парламент, а також відновення важких боїв навколо Кундуза за останні дні дали немало інформації про тактику і стратегію талібів…в столиці таліби атакували парламент, а на півночі розвернули подальший наступ на Кундуз. … ситуація навколо Кундуза складається тривожна.. Взаємодія між талібами і центральноазіатськими екстремістами зростає…».

Вкаазна інформація підтверджує наявність внутрішнього військового конфлікту у провінції, звідки родом відповідач.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення та примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, повезених із перебуванням іноземців та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009 р. примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Оскільки, на момент розгляду справи залишається не вирішеним питання чи звертатиметься відповідач з заявою про надання йому статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», до набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-5 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Дурані Харон, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.М. Світлик