Справа № 814/5253/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/5253/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Єщенка О.В.,

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби України від 11.11.2013, індексний номер 7812939, про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень і зобовязати Державну реєстраційну службу України провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що рішення державного реєстратора не відповідає нормам Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і вимогам Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.11.2013 № 7812939, що було прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням від 02.10.2013 (набрало законної сили 15.10.2013 року) у справі № 483/1900/13-ц Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області визнав за позивачем право власності на «єдиний нерухомий нероздільний комплекс нежитлових капітальних будівель площею забудови 0,55 га, розташований за адресою: Миколаївська область, місто Очаків, вулиця Кости Хетагурова, № 44/6, що в цілому складається з громадської вбиральні літера А-1 загальною площею 26,40 кв.м., вигрібної ями 1 загальною площею 9,20 кв.м., замощення майданчика для виносної торгівлі І загальною площею 76,00 кв.м., замощення майданчика для виносної торгівлі ІІ загальною площею 185,70 кв.м., замощення набережної ІІІ загальною площею 942,00 кв.м., замощення літного майданчика громадського харчування IV загальною площею 700,00 кв.м., замощення майданчика для виносної торгівлі V загальною площею 40,00 кв.м., замощення майданчика для організованої торгівлі населення VI загальною площею 60,00 кв.м., замощення майданчика для організованої торгівлі населення VII загальною площею 100,00 кв.м., замощення сміттєвого майданчика VIII загальною площею 89,70 кв.м., замощення підїзної дороги ІХ (залізобетонні плити 3х2) довжиною 402 пог.м.» (надалі Обєкт нерухомості).

17.10.2013 реєстраційна служба Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області отримала заяву позивача (з доданою до неї копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області) про державну реєстрацію права власності на Обєкт нерухомості

11.11.2013 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації єдиного нерухомого нероздільного комплексу нежитлових капітальних будівель, що розташовані: Миколаївська область, місто Очаків, вулиця Хетагурова Кости, № 44/6, у даній реєстрації відмовив.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, знайшов доводи позовної заяви такими, що підлягають задоволенню, проте судова колегія не погоджується з даною позицією, виходячи з наступного.

Так, скасовуючи рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 від 11.11.2013 № 7812939 про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно, суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, у зв'язку з чим припустився помилки та скасував законне та обґрунтоване рішення державного реєстратора.

Як вбачається з рішення від 11.11.2013 № 7812939, в ньому зазначено обставини, які стали передумовою застосування підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), державний реєстратор, окрім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Так, у відповідності до вимог статті 9 Закону, встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за заявником зареєстровано право власності не нежитлову будівлю, громадську вбиральню загальною площею 26,4 кв.м. Відповідно ж до рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2013 по справі № 483/1900/13-ц за заявником визнано право власності на єдиний нерухомий нероздільний комплекс нежитлових капітальних будівель площею забудови 0,55 га.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права, зокрема на підприємство як єдиний майнових комплекс, будівлі.

Державним реєстратором уважно та всебічно розглянуто документи, подані для реєстрації прав, у тому числі рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2013 по справі № 483/1900/13-ц, з якого слідує, що позивач купила та зареєструвала право власності саме на вбиральню розміром 26 кв.м. за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Хетагурова Кости, 44/6, але у резолютивній частині рішення за цією ж адресою вже зазначено забудову площею 0,55 га, яка до того ж не може вважатись ні підприємством як єдиним майновим комплексом, ні будівлею.

У Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який діяв до 01.01.2013, зазначено, що за позивачкою зареєстровано громадську вбиральню розміром 26,4 кв.м. за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Хетагурова Кости, 44/6.

Дані цього реєстру є дійсними та використовуються державними реєстраторами при розгляді документів, зокрема, для встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вказані суперечності щодо об'єкту нерухомого майна не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи наведене, подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 9 Закону, державний реєстратор, окрім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно з Порядком взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5, державні реєстратори Укрдержреєстру проводять державну реєстрацію права власності та/або речових прав на нерухоме у випадках, передбачених у пункті 1 наказу.

Вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено частиною першою статті 24 Закону.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень (частина 3 статті 24 Закону).

Отже, рішення про відмову у державній реєстрації права власності від 11.11.2013 року № 7812939 прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 про скасування рішення відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин