Справа № 711/4953/15-а
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4953/15-а
Провадження № 2-а/711/147/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, як «дитині війни». Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно із Законом України №2195-ІV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» на основі ст. 1 абз. 2, розділу 1 є - «дитиною війни». На підставі ст. 6 розділу 4 цього закону їй з 1 січня 2006 року повинно щомісячно виплачуватись, як «дитині війни», соціальна допомога у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Законом України 3235-ІУ від 20.12.2005р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» статтями 77 та 110 та Законом України №489-У від 19.12.2006р. «Про Державний бюджет на 2007 рік» п. 12 ст.71 призупинено дію ст. 6 розділу 2 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-пр/2007 від 09 липня 2007 р. по справі № 1-29/2007, вирішив визнати деякі положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, які встановлені цим Законом, не можуть бути оскаржені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року, зокрема, в п. 5.4 було встановлено, що Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і, як наслідок, скасування та обмеження прав та свобод людини і громадянина України.

Позивач вважає, що невиплата їй соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є протиправною та такою, що суперечить Конституції та діючим законам України.

Згідно зазначених рішень Конституційного суду України, як на думку позивача, відповідач зобовязаний був зробити їй перерахунок сум державної соціальної допомоги як «дитині війни» та виплатити це підвищення до пенсії у повному обсязі, встановленому законом.

Розмір соціальної допомоги, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» становить 30% від мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму щодо осіб, які втратили працездатність. Натомість відповідач, всупереч закону сплачує їй лише 7% від мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Черкасах щодо відмови у проведенні нарахування та виплати державної соціальної допомоги як «дитині війни» у вигляді підвищення пенсії в розмірі 30% від розміру прожиткового мінімуму щодо осіб, які втратили працездатність; стягнути з відповідача на користь позивача - не донараховану щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, згідно ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2006 року по день проведення засідання суду та зобовязати відповідача нарахувати їй щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в подальшому при нарахуванні пенсії.

Ухвалою суду від 09 червня 2015 року по даній справі відкрито скорочене провадження.

Відповідачу 10 червня 2015 року направлялася копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з позовною заявою та додатками до неї.

17 червня 2015 року на адресу суду від представника Управління пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області за довіреністю ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на адміністративний позов з проханням відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Просила застосувати положення ст. ст.99-100 КАСУ.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині слід залишити без розгляду:

відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України, яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно з даними паспорта НЕ № 010473 та посвідчення № 114183 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - є дитиною війни.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

20.03.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії як дитині війни, починаючи з 01 січня 2006 року.

За змістом листа відповідача №207/Д-10 від 25.03.2015 року, УПФ України в м. Черкасах Черкаської області розглянуло заяву позивача від 20.03.2015 року та з приводу підвищення розміру пенсійних виплат з урахуванням ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" повідомило наступне, що розрахунок пенсії відповідає чинному законодавству та матеріалам пенсійної справи позивача. Підстав для виплати зазначеного підвищення у розмірах, вказаних у заяві позивача, в Управління немає.

Статтею 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав свою позовну заяву 08.06.2015 року і, таким чином, пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права за визначений у позовній заяві період з 01.01.2006 року по 07.12.2014 року включно.

Позивач не надав доказів наявності поважних причин пропуску цього строку, які б позбавляли позивача можливості предявити позов до суду.

В Україні законодавчо закріплені й діють інститут надання правової допомоги (у тому числі безоплатної), та інститут процесуального представництва інтересів особи. Крім того, усі закони, підзаконні нормативно-правові акти, судові рішення, є доступними для ознайомлення усіма громадянами, і можливість людини дізнатися про те, чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання цієї людини.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткову пенсію позивач отримував щомісячно, у звязку з чим мав можливість дізнатися про порушення своїх прав на її перерахунок при отриманні соціальних виплат.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом в частині розглядуваних вимог з пропуском встановленого строку, визначеного КАС України.

При цьому, позивач не вважає, що ним пропущений строк звернення до адміністративного суду і з клопотанням про поновлення строку не звертався, а суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку. Посилання позивача на норми чинного законодавства України щодо виплати 30% надбавки за минулий час без обмеження, на думку суду, є помилковими, оскільки правовідносини в даній справі регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Виходячи із викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо нездійснення нарахування і виплати 30% надбавки до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 року по 07.12.2014 року включно, а також зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну 30% надбавку з 01.01.2006 року по 07.12.2014 року включно слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 99, 100 КАСУ, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо нездійснення нарахування і виплати 30% надбавки до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 року по 07.12.2014 року включно, а також зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну 30% надбавку з 01.01.2006 року по 07.12.2014 року включно, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її постановлення.

Суддя: ОСОБА_4