Справа № 2-а-1259/10
Суддя: Прихожанов О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі головуючого судді Прихожанова О.В. при секретарі Гарасюта Л.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 адміністративну справу позовом ОСОБА_2 до інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно- технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення, визнання дій субєкта владних повноважень протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій відповідача протиправними скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що постановою інспектора ДПС БДПС ДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_3, 02 липня 2010 року на нього накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 2 КУ про АП в розмірі 450 (чотириста пятдесят ) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 02 липня 2010 року, о 11-35 годині, керуючи автомобілем «Фольксваген» державний номер НОМЕР_1, на пр. Правди в м. Дніпропетровську, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху, порушив ПДР передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зі складеними протоколом та постановою він не згоден, так як не порушував Правил дорожнього руху України і в'їхав на зелений миготливий сигнал світлофора, який дозволяє рух згідно з п. 8.7.3.в Правил дорожнього руху України і виїхав в наміченому напрямку коли з'явився жовтий сигнал світлофора що згідно з Правилами дорожнього руху України дозволено згідно з п. 16.8. "Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно гід сигналів світлофора на виїзді." також згідно з п. 8.11 Правил дорожнього Руху України в якому сказано, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руку вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченим пунктом 8.10 1ІДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Ніяких доказів щодо його винуватості в протоколі та постанові не вказано, показання ймовірних свідків відсутні, фото- або відеофіксації порушення Правил дорожнього руху України мені не надавалось.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 02 липня 2010 року.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.
Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС БДПС ДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_3, 02 липня 2010 року на позивача накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 2 КУ про АП в розмірі 450 ( чотириста пятдесят) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, позивач, 02 липня 2010 року, керуючи автомобілем «Фольксваген» державний номер НОМЕР_1, на пр. Правди в м. Дніпропетровську проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору.
Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Так, стаття 289 КУпАП вказує, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, можу бути поновлено.
Звертаючись з позовом про оскарження спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення за межами встановленого строку на їх оскарження, позивач просив суд поновити строк на оскарження постанов через поважність причин його пропуску, оскільки в період с 12 липня 2010 року по 10 серпня 2010 року знаходився у відряджені у м.Київ.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодекс, покладено на органи внутрішніх справ.
Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те, посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Стаття 268 КпАП України передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право за надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, що було порушено при винесені вказаної постанови.
Під час винесення постанови не дотримано вимог ст.. ст.. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасно, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Крім того статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Ні яких доказів вини позивача ОСОБА_4, відповідачем суду надано не було.
Під час винесення Проколу про адміністративне правопорушення АЕ1 №006430 та постанови АЕ №309178 від 02 липня 2010 року інспектор ДПС БДПС м. Дніпропетровська ОСОБА_3 порушив п.п. 1.6,1.11 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року:
- адміністративний протокол складений без доведення вини чи достатніх доказів порушень ПДР (фото-, відео матеріали, покази свідків тощо);
Слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачеві часу для звернення за допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, не тільки порушає його права, передбачені ст.. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначені адміністративного стягнення відповідно до ст.. 33 КУпАП. За таких умов права позивача при розгляді справи грубо порушено.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 02 липня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а справу відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.
Керуючись ст. ст. 122, 251, 258, 266, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 4, 7, 17, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови серії АЕ №309178 від 02 липня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення.
Позов ОСОБА_2 до інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно- технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними , скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити в повному обсязі.
Визнати дії інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно- технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про притягання до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у сумі 450 гривен на ОСОБА_2 відповідно до постанови серії АЕ № 309178 від 02 липня 2010 року -противоправними.
Постанову серії АЕ № 309178 від 02 липня 2010 року винесену субєктом владних повноважень інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автомобільно- технічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України і накладено штраф у розмірі 450 гривен скасувати та справу закрити.
Згідно ч.2 ст.171-2 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних помножень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.
Суддя Прихожанов О.В.