Справа № 686/4120/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4120/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей О.Ф.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0004/40000/14 від 05 лютого 2014 року, якою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

12 лютого 2015 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області прийняв постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені завчасно і належним чином, а відтак судом апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2012 року через пункт пропуску «Россошани» Чернівецької обласної митниці громадянин ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль ВАЗ 21074, кузов №ХТА2178, реєстраційний номер НОМЕР_1, в режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до вимог ст. 130 Митного кодексу України даний автомобіль повинен був бути вивезений ОСОБА_2 за межі України в строк до 16 липня 2013 року.

Так, 27 січня 2014 року головним державним інспектором відділу оперативно-аналітичної роботи, боротьби з незаконним переміщенням наркотиків, зброї та кіно логічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Хмельницької митниці Міндоходів ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №0004/40000/14, яким встановлено те, що ОСОБА_2 не вивіз автомобіль марки ВАЗ 21074, кузов №ХТА2178, реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем в термін до 16 липня 2013 року, чим перевищив строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 10 діб.

На підставі протоколу відповідачем 05 лютого 2014 року винесено постанову №0004/400000/14, яким на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржив її до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 103 Митного кодексу України (МК України) тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно із ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта про пропущення відповідачем двохмісячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП України, притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України, а саме ст. 467, яка в даному випадку була дотримана відповідачем при винесені оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 481 МК України визначено, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 Митного кодексу України).

Згідно ст. 488 вказаного кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Протоколи про порушення митних правил відповідно до ст. 490 Митного кодексу України мають право складати:

1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил;

2) посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обовязками мають таке право;

3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або керівником митниці.

Згідно ст. 491 вказаного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача (ст. 492 МК України).

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що його не ознайомили з його правами, не надано можливості скористатись послугами захисника та перекладача, оскільки зі змісту протоколу №0004/40000/14 від 27 січня 2014 року встановлено те, що ОСОБА_2 всі права розясненні, знання української мови та відсутність необхідності у послугах перекладача також підтвердив своїм підписом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_5