Справа № 1005/11036/2012
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_7, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить скасувати рішення Дударківської сільської ради № 234-18-V від 30.10.2007 року, визнати недійсним Державний Акт серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_7, скасувати рішення Дударківської сільської ради № 305-26-V від 12.06.2008 року про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2500 га в АДРЕСА_1, зобов'язати Дударківську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_9 від 09.08.2006 року зареєстровану в Дударківській сільській раді за номером № 171, зобов'язати Дударківську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_6 від 15.08.2006 року.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачі звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити частково. В обґрунтування апеляційних скарг апелянти вказують, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно записів в погосподарській книзі за домогосподарством ОСОБА_10, особовий рахунок НОМЕР_2, станом на 1993 рік обліковувалась земельна ділянка загальною площею 1,01 га.

Заповнення погосподарських книг до 1995 року регламентувалось Постановою Держкомстату СРСР «Про затвердження вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів» від 25.05.1990 року № 69.

Згідно п.6 вказаної Постанови, сільські ради один раз на п'ять років здійснюють закладку погосподарських книг станом на 01 січня. Закладка погосподарських книг здійснюється шляхом суцільного обходу дворів і опитування населення в період з 01 по 15 січня.

Пунктом 9 передбачено, що окремим господарством вважаються спільно проживаючі особи (сім'я), які ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно п.39 в розділі ІV «А», «Земля в особистому користуванні господарства», по кожному господарству записується вся земельна площа, надана господарству в встановленому порядку під присадибну ділянку, службовий земельний наділ, а також надана селянським господарствам.

Таким чином, погосподарським обліком фіксується лише загальна площа землі без посилання на підстави виникнення права користування, даних про точне місцезнаходження та встановлення меж.

Рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району від 26.05.1998 року з землекористування ОСОБА_10 за його згодою було вилучено земельну ділянку площею 0,19 га та передано ОСОБА_11 під будівництво житлового будинку. Дане вилучення землі відображено за даними погосподарської книги.

В 2004 році ОСОБА_10 шляхом приватизації землі по АДРЕСА_1 отримав Державні акти на право власності на земельні ділянки: Серія НОМЕР_4 площею 0,25 га під будівництво та обслуговування жилого будинку та Серія НОМЕР_3 площею 0,374 га для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки разом з житловим будинком були подаровані ним ОСОБА_12 на підставі договорів, посвідчених 15.12.2004 року приватним нотаріусом Кузьмиченко А.П., зареєстрованих в реєстрі за № 6484 та № 6480.

Рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району № 305-26-V від 12.06.2008 року земельна ділянка площею 0,25 га була передана у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства.

Загальна площа земельних ділянок, якими розпорядився ОСОБА_10 становить 1,064 га, що свідчить про повне використання родиною ОСОБА_10 прав на землю, яка була зафіксована погосподарським обліком станом на 1993 рік.

Згідно ч.5 ст.20 ЗК Української РСР (в редакції 1970 року), право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Таким чином, документа, який би засвідчував або підтверджував межі земельної ділянки в сільській місцевості, діючим до 1991 року Законодавством передбачено не було. Фіксування земельної ділянки здійснювалось лише по її площі.

У відповідності до ст.22 ЗК Української РСР (в редакції 1990 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ст.24 ЗК Української РСР (в редакції 1990 року), право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Таким чином, в разі набуття прав на земельну ділянку після 1991 року землекористувач (землевласник) був зобов'язаний отримати документ, що посвідчує його права на землю.

Позивач повідомив, що крім запису в погосподарській книзі ОСОБА_10 інших доказів стосовно землекористування немає. Спору відносно відновлення меж не було. Визначити, яку саме частину земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ОСОБА_10, Дударківська сільська рада передала у власність ОСОБА_7 не можуть.

За цих обставин, встановити чи перебувала частина земельної ділянки, переданої в приватну власність ОСОБА_7 (державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1), в користуванні ОСОБА_10 станом на 1993 рік немає можливості.

З огляду на вказане та враховуючи, що всією загальною площею земельної ділянки, яка перебувала станом на 1993 рік в користуванні ОСОБА_10, він розпорядився, порушення прав позивачів на землю не вбачається.

Оскаржуваним рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району № 234-18-V від 30.10.2007 року була затверджена технічна документація із землеустрою щодо документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 та передана їй у власність земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що дане питання було розглянуте на вісімнадцятій сесії Дударківської сільської ради Бориспільського району 30.10.2007 року у відповідності до вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», що підтверджується відповідним протоколом.

Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підстав для визнання рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району № 234-18-V від 30.10.2007 року незаконним та його скасування немає.

Щодо посилань апелянта на довідку (а.с. 9, том 1), яка на думку ОСОБА_5, підтверджує факт користування нею спірною земельною ділянкою з 1991 року колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що з останньої неможливо встановити про яку саме земельну ділянку йде мова та вказаною довідкою підтверджено лише наявність у ОСОБА_5 земельної ділянки у селі Дударків розміром 0,25 га., якою вона користується з 1991 року. Однак жодної інформації по спірним правовідносинам дана довідка не містить та не підтверджує факт користування ОСОБА_5 земельною ділянкою, яка надана ОСОБА_7

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району № 305-26-V від 12.06.2008 року ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2500 га в АДРЕСА_1., можливо, у вказаній довідці і йде мова саме про цю земельну ділянку. Крім того, з викопіювання з генерального плану с. Дударків (а.с. 190, том 2) вбачається що земельна ділянка ОСОБА_5 розміром 0, 25 га, надана їй вищевказаним рішенням межує з земельною ділянкою ОСОБА_7

У відповідності до ч.1, 2 ст.116 ЗК України, в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Дударківською сільською радою, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України, в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення Дударківською сільською радою, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На підставі рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району № 234-18-V від 30.10.2007 року ОСОБА_7 отримала Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1, підстави для його скасування відсутні.

Рішення Дударківської сільської ради Бориспільського району № 305-26-V від 12.06.2008 року про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2500 га в АДРЕСА_1 на даний час не реалізоване, Державний акт на право власності на землю не отриманий.

Крім того, ОСОБА_5 в частині позовних вимог щодо скасування Рішення № 305-26-V від 12.06.2008 року фактично відмовилась, оскільки постанову суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог в частині скасування вказаного рішення в апеляційній скарзі просить залишити в силі.

Що стосується вимог апеляційної скарги в частині скасування постанови суду першої інстанції та зобов'язання внести зміни до викопіювання генерального плану села Дударків, колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки, враховуючи заяву ОСОБА_5 про уточнення позовних вимог від 21.01.2015 року (а.с. 143) вказані позовні вимоги не заявлялись.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

ОСОБА_5 звернулась до суду з вимогою про зобов'язання Дударківської сільської ради, розглянути заяву ОСОБА_9 від 09.08.2006 року. Проте сам ОСОБА_10 до суду з такою вимогою не звертався. Крім цього, як повідомила представник позивача, в 2014 році ОСОБА_10 помер.

Згідно ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

В зв'язку з вказаним вимога ОСОБА_5 про зобов'язання Дударківської сільської ради Бориспільського району розглянути заяву ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заява ОСОБА_6 від 15.06.2006 року про виділення їй земельної ділянки розглянута Дударківською сільською радою Бориспільського району та рішенням Дударківської сільської ради Бориспільського району № 117-07-V від 03.11.2006 року ОСОБА_6 було відмовлено в наданні земельної ділянки.

Вказане рішення Дударківської сільської ради позивачем не оскаржувалось. Колегія суддів також вважає безпідставними твердження апелянта про те, що судом досліджувались протоколи Дударківської сільської ради та в останніх не йшла мова про розгляд заяви ОСОБА_6 з огляду на те, що відповідачем долучено до матеріалів справи Протокол сесії від 03.11.2006 року, яким вказані твердження спростовуються.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.