Справа № 2а-4963/11/1370
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 січня 2015 року м. Київ В/800/17/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Костенка М.І.

Степашка О.І.

перевіривши заяву Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року

у справі № 2а-4963/11/1370

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області) звернулась до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року у справі № 2а-4963/11/1370 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

В поданій заяві ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 1 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР).

На підтвердження своїх доводів ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області додано ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2013 року № К-42757/10, від 04 лютого 2014 року № К/800/27615/13, від 04 березня 2014 року № К/9991/755/11 та постанову Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року № К/800/7788/13, в яких, на її думку, інакше застосовано вказані норми матеріального права у подібних правовідносинах, ніж в постанові Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Так, у справі № 2а-4963/11/1370, про перегляд рішення в якій поставлено питання, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що суб'єкти спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності з дати набуття чинності Законом України від 03 червня 2005 року № 2642-IV «Про внесення змін до деяких законів України» незалежно від загальної суми від здійснення ними операцій з поставки товарів та послуг отримали право не реєструватись як платники податку на додану вартість на підставі підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону № 168/97-ВР.

Вказана позиція Вищого адміністративного суду України узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 17 червня 2014 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Отже, враховуючи те, що постанова Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року прийнята у відповідності до судової практики Верховного Суду України, підстави для допуску справи до провадження для її перегляду Верховним Судом України відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області в допуску справи № 2а-4963/11/1370 для перегляду Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.

Костенко М.І.

Степашко О.І.

З