Справа № 2а-3154/12/0970
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2012-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"17" жовтня 2012 р. Справа № 2а-3154/12/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Продовольчої компанії "Екопродукт" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про визнання протиправними дії щодо проведення перевірки, визнання протиправним і скасування акту перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 року товариство з обмеженою відповідальністю Продовольча компанія "Екопродукт" (надалі також Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську (надалі також Відповідач) про визнання протиправними дії щодо проведення перевірки, визнання протиправним і скасування акту перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2012 року.

З'ясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі та дотримання позивачем вимог до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України Про судовий збір(далі - Закон).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Із змісту позову вбачається, що вимога про скасування податкового повідомлення-рішення є вимогою майнового характеру, решту вимог позивача немайнового характеру, тому позивач повинен сплатити судовий збір з врахуванням вищенаведеної норми.

Відповідно до ч.ч 4 та 5 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Так, частиною 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Частиною 2 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Водночас, Суд звертає увагу на те, що Позивачем не надано належного підтвердження повноважень ОСОБА_1

Крім того, Позивачем не надано копії Статуту, чи інших документів на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання позовної заяви від імені Позивача.

Згідно із змістом частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем не додано її копії для Відповідача.

Частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

В позовній заяві ТОВ ПК "Екопродукт" посилається, зокрема, на акт перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2012 р., однак такі не додані ним до позову. Крім того, Позивачем не долучено жодних доказів (документів) в обґрунтування заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, Суд звертає увагу Позивача на те, що позовна заява та заявлені в ній вимоги повинні відповідати вищевказаним положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем, поряд з іншими, також закладена вимога про визнання протиправним та скасування акту перевірки Державної податкової адміністрації у м.Івано-Франківську.

В той же час, в контексті вищевикладеного, Суд звертає увагу на те, що пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти це рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб, і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії це рішення, які є актом одноразового застосування норм права, і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

Відтак, під рішенням субєкта владних повноважень чи субєкта делегованих повноважень Суд розуміє юридичну форму рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин. Підставами для визнання рішення недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який прийняв це рішення. Умовою визнання акту недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що в позовній заяві Позивачем не обґрунтовано того, що акт перевірки є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства.

Суд акцентує увагу на тому, що даний акт лише фіксує (підтверджує чи спростовує) наявність виявлених в ході перевірки Позивача порушень вимог чинного податкового законодавства, та на підставі якого, в подальшому, можуть бути прийняті відповідні рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Позивачу слід привести зміст позовних вимог у відповідність до вимог частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтею 106, частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Продовольчої компанії "Екопродукт" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про визнання протиправними дії щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасувати акт перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2012 року - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 26 жовтня 2012 р. та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернена.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2