Справа № 305/1110/15-а
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1110/15-а
Провадження по справі 2-а/305/40/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Ємчук В.Е.
з участю: секретаря Орос С.Ю.
позивача - ОСОБА_1
представника позивача - Мандзюк І.В.
представника відповідача -Бочкор В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана Сойми Миколи Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 70 від 08.06. 2015 року, його, як сільського голову с. Біла Церква, Рахівського району Закарпатської області, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУПАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 510 гривень. Згідно вказаної постанови, ним, як головою сільської ради, не виконано організацію своєчасного оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов"язку щодо мобілізації, чим порушено законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки виконувати всі дії, пов"язані з обліком та оповіщенням військовозобов"язаних осіб покладено на іспектора військово-облікового бюро сільської ради. Крім того, не всі облікові військовозобов"язані є мешканці с. Біла Церква, перебувають за місцем свого проживання, а переважно знаходяться за межами села. Тому здійснити стовідсоткове оповіщення військовозобов"язаних не надалося можливим. У зв"язку з наведеним, просить скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана Сойми М.М. № 70 від 08.06. 2015 року, а справу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП щодо нього - закрити за відсутністю складу правопорушення.
В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав з підстав, неведених в ній, просить позов задовольнити.
Представник відповідача Бочкор В.М. позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.
Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою військового комісара капітана ОСОБА_2 , від 08.06. 2015 року № 70, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 510 гривень.
Прийняттю постанови № 70 передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП від 05.06. 2015 року. У п. 10 Протоколу зазначено, що «станом на 05.06. 2015 року, головою сільської ради ОСОБА_1 не виконано вимоги ст. 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особи, відповідальної за організацію під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації». В протоколі міститься запис про те, що ОСОБА_1 надати пояснення та підписати протокол відмовився, що засвідчив своїм підписом один свідок ОСОБА_3 .
Відповідно до вимогст. 235 КУпАП, військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210,210-1, 211-211-6 КУпАП.
За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Статтею 210-1 КУпАП, за якою пригнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Дана стаття містить дві частини.
Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та приймаючи оскаржувану постанову за ст. 210-1 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст. 278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06. 2015 р. відносно ОСОБА_1 , в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не зазначено місце, час і суть адміністративного правопорушення, що є обов`язковими ознаками об"єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Крім того, протокол містить невірне зазначення імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, сільського голову с. Біла Церква, вказано як " ОСОБА_1 ", так само і зазначено в постанові про адміністративне правопорушення. Натомість, як вбачається з даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 10.01. 1998 року, позивач іменується як " ОСОБА_1 ".
Встановивши наявність зазначених недоліків протоколу від 05.06. 2015 року, уповноваженій особі слід було повернути протокол для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП. Однак військовий комісар на суттєві недоліки протоколу уваги не звернув.
У порушення вимог ст. 277-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів повідомлення позивача про час, дату, місце складання протоколу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачу протоколу від 05.06. 2015 року, відтак позивач не знав і не міг знати про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
В своїй постанові військовий комісар вказує, що позивач, як сільський голова, порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не вказуючи при цьому, який саме нормативно-правовий акт, статтю акта позивачем порушено.
Статтею 210-1 КУпАП, за якою пригнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Стаття 210-1 КУпАП містить дві частини: частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
При цьому в постанові про адміністративне правопорушення від 08.06. 2015 року відносно ОСОБА_1 не зазначено частини статті 210-1 КУпАП за якою притягується позивач до адміністративної відповідальності.
На такі недоліки, військовий комісар розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, уваги не звернув. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови також не зазначив частини статті 210-1 КУпАП.
На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що при винесенні постанови № 70 від 08.06. 2015 року, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, не проведено всебічного, повного та обєктивного розгляду справи, а тому, враховуючи вищевикладені обставини та порушення допущенні відповідачем при винесенні постанови, поряд з цим, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача та про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6,11,12,69-71,86,158-163,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити
Скасувати постанову № 70 від 08.06. 2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.