Справа № 694/1069/15-а
Суддя: Гончаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 694/1069/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

30.06.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про скасування рішення Звенигородської міської ради про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Звенигородської міської ради Черкаської області про скасування рішення Звенигородської міської ради про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що рішенням Звенигородської міської ради Черкаської області від 23.06.2015 року на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п»ятсот десяти) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КпАП України.

В основу даного рішення було покладено висновок про те, що громадянка ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КпАП України.

ОСОБА_1 з вказаним рішенням не погоджується, вважає, що воно є незаконним та підлягає скасуванню. Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2015 року, за її місцем роботи вона працює барменом в кафе-барі «Олімп», близько 10 години 30 хвилин зайшов молодий чоловік, на вигляд 20-22 років та придбав пляшку пива «Хайк».

Так, згідно ч. 4 ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобовязаним отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до паспортних даних гр,. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, він, на момент покупки пива майже досяг вісімнадцяти річного віку, та на вигляд мав повних 20-22 роки, що не спонукало мене, як продавця запитати в нього скільки йому повних років, так як лише за наявності у мене сумніву, як зазначено в Законі, вона повинна пересвідчитись у повнолітті клієнта.

Крім того, сам ОСОБА_2В, зазначив, що особисто не мав наміру придбавати ніяких алкогольних напоїв, а під тиском працівників міліції, зокрема о/у КМСД Звенигородського PB УМ ВС, ОСОБА_3С, вимушений був піти і купити слабоалкогольний натиск, так як при відмові, отримав обіцянку міліціонера вчинити щодо нього адміністративне затримання. Така інформація не була врахована комісією, що виносила оскаржуване рішення, хоча за вказаних обставин, подія правопорушення не може рахуватись такою, так як наявна провокація з боку працівників правоохоронних органів на навмисне втягнення ними неповнолітніх осіб до вживання алкоголю, так як безпосередньо ОСОБА_3 був обізнаний про точний вік гр.. ОСОБА_2 О,В.

Також, необхідно відзначити, що комісія міської ради, приймаючи рішення, не звернула уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням норм законодавства. Зокрема, в протоколі не міститься інформація про свідків, хоча при складанні такого роду документів, обов'язкова присутність осіб що є свідками події, до протоколу не надано чек на продаж слабоалкогольного напою, при тому, що під час складання протоколу, я зауважувала правоохоронцям про те, щоб вони надали мені платіжний документ, але у відповідь отримала відмову у грубій формі, та вказання що я повинна підписати протокол утому вигляді в якому його склали та написати пояснення під диктовку оперативного працівника, інакше я матиму проблеми, та буду затримана на 15 діб.

Члени комісії не вислухали моїх пояснень, взагалі не дали мені можливості пояснити ситуацію, що призвело до прийняття заздалегідь неправомірного рішення.

Предметом спору в даній справі є з'ясування правомірності винесення відповідачем - адміністративною комісією Звенигородської міської ради рішення по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 218, 255 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що при винесенні рішення за справою про адміністративне правопорушення від 23 червня 2015 року, адміністративна комісія Звенигородської міської ради порушила порядок оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАГі орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати; чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону відповідачем порушені.

Звенигородська міська рада взявши за основу лише один протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням норм законодавства, не дослідивши інших обставин справи - не опитавши належним чином мене, не з'ясувавши чому в протоколі відсутні свідки, чому свідки взагалі не були залучені до складання документу, винесла незаконне рішення яке підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились. Подали до суду заяву в якій просить справу розглянути без їх участі. Позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради Черкаської області в судове засідання не з»явився. Надав суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника відповідача. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Звенигородської міської ради Черкаської області 23.06.2015 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п»ятсот десять) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КпАГІ України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.156 КпАПУ передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради як такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет, або цигарок, чи поштучно (крім сигар), що тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КпАПУ доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку підставою для винесення рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є матеріали, які були направлені Звенигордським РВ УМВС в Черкаській обасті.

Як передбачено ст.245 КпАПУ, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч.1 ст.256 КпАПУ у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол;'відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено уповноваженою особою, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проведено органом, до повноважень якого віднесено вирішення питання щодо накладення адмінстягнень за ч.2 ст. 1 56 КпАПУ.

Але, судом також враховуються ті обставини, що протокол, на підставі якого позивача було піддано адміністративному стягненню, складено з порушенням вимог, а саме: в протоколі не міститься інформація про свідків, хоча при складанні такого роду документів, обов»язкова присутність осіб, що є свідками події, до протоколу не надано чек на продаж слабоалкогольного напою, при тому, що під час складання протоколу, вона зауважила правоохоронцям про те, щоб вони надали їй платіжний документ, але у відповідь отримала відмову у грубій формі та вказання на те, що вона повинна підписати протоколу у тому вигляді в якому його склали та написати пояснення під диктовку оперативного працівника, інакше вона матиме проблеми та буде затримана на 15 діб. відсутні місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Крім того, в протоколі не вказано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КпАП України, а саме: «Порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами...».

Таким чином, суд вважає, що безспірні докази, які б підтверджували той факт, що позивачем було вчинено правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КпАПУ відсутні.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено,

А тому, проаналізувавши докази по справі, суд вважає за можливе рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КпАПУ скасувати та провадження по справі закрити, оскільки суду не надано безспірних доказів для підтвердження наявності в діях позивача складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 1 71-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 9, 10, 156 КпАП України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про скасування рішення Звенигородської міської ради про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати рішення Звенигородської міської ради Черкаської області від 23.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 (п»ятсот десять) гривень та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя