Справа № 305/1011/15-а
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1011/15-а
Провадження по справі 2-а/305/36/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговування Кіцманського району при УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Інспектор ДПС взводу ДПС з ОСП № 4 ВДАІ з обслуговування Кіцманського району УДАІ в Чернівецькій області - ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області на дії та рішення посадової особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВДАІ з обслуговування Кіцманського району при УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Інспектор ДПС взводу ДПС з ОСП № 4 ВДАІ з обслуговування Кіцманського району УДАІ в Чернівецькій області -ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області на дії та рішення посадової особи.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 06 березня 2015 року, інспектором ДПС взводу ДПС з ОСП № 4 сержантом міліції ОСОБА_2 було складено по відношенню до нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для складання даного протоколу послужило те, що він, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, номерний знак НОМЕР_1, 06.03. 2015 року, близько 09 години 39 хвилин, у с. Шипинці по вул. Л. Українки, на ділянці шляху, позначеної знаком 5,45 (початок населеного пункту), рухався зі швидкістю 94 км/год, чим перевищив дозволену швидкість на 34 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Trucam TC 000571. В постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не ззначено пункту Правил дорожнього руху, який він порушив. В день 06.03. 2015 року, ніхто в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складав. Ніхто його не повідомляв про час та місце розгляду адміністративних матеріалів. Постанови про адміністративне правопорушення при ньому не складалося та йому не надсилалась, ніхто із посадових осіб відповідача йому, як особі, яка притягується до адміністративної відповідвальності, не роз"яснював прав та обов"язків, передбачених ст. 268 КУПАП. У постанові про адміністративне правопорушення відсутній його підпис. Крім того, 06.03. 2015 року, він не порушував Правил дорожнього руху, у тому числі і режим швидкості руху. У зв"язку з наведеним, просить поновити строк давності звернення досуду за захистом своїх прав. Визнати протиправними дії інспектора ДПС взводу ДПС з ОСП 4 сержанта міліції ОСОБА_2 при складанні оскаржуваної постанови. Постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП серії ПС2 № 131552 - скасувати.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з"явився, надав суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх. номером 3321/2015 -вх. від 01.07. 2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - ВДАІ з обслуговування Кіцманського району при УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області, в судове засідання не з"явився, про поважність причин неявки суду не відомо. Жодних клопотань та (чи) заперечень суду відповідача не надходило.

Третя особа без самостійних вимог - Інспектор ДПС взводу ДПС з ОСП № 4 ВДАІ з обслуговування Кіцманського району УДАІ в Чернівецькій області - ОСОБА_2, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду невідомо.

Представник третьої особи без самостійних вимог - відділу ДВС Рахівського РУЮ, в судове засідання не з"явився, ОСОБА_4 відділу ОСОБА_5, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Вивичвши матеріали справи та дослідивши надані докази,суд дійшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 КАС України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з пропуском, встановленого ст. 289 КУпАП України, строку звернення до суду, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 06.03. 2015 року, а позивач звернувся до суду 03.06.2015 року.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно встановлено, що про існування постанови серії ПС2 №131552 від 06.03. 2015 року, позивач довідався 29.05. 2015 року, після того, як в.о. начальника відділу ДВС Рахівського РУЮ, листом, зі штампелем на конверті від «26.05. 2015 року», було надіслано оскаржувану постанову, позивачу ОСОБА_1, про що вказує наявний у справі супровідний лист № 3506 від 29.05. 2015 року, конверт поштового відправлення на ім»я позивача та самими поясненнями позивача.

Згідно ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з порушеннями встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку причини пропуску строку для звернення до суду є достатніми та поважними, тому такий підлягає поновленню судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в пункті 7постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС з ОСП № 4 ВДАІ з обслуговування Кіцманського району УДАІ в Чернівецькій області - ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 255 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідач, як на підставу доведеності вини позивача, посилається виключно на показання приладу "Тrucam TC 000571".

Пунктом 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем на виконання зазначених положень Закону не доведено, що вказаний прилад має функції фото-, кінозйомки чи відеозапису з огляду на положення ст. 251 КУпАП щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото-, кінозйомки чи відеозапису, і які можуть бути використані як доказ по справі. Так, відповідачем не доведено про достовірність встановлення саме вини позивача у вчиненому правопорушенні.

За змістом статті 14-1 Кодексу про адміністративні правопорушення, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Ключовим словосполученням в даному випадку є працюючими в автоматичному режимі. Оскільки фотофіксація згідно закону може здійснюватися виключно автоматичними приладами, під сумнів ставиться законність використання приладу, який інспектор наводить на об'єкт, визначає режими зйомки та достовірність перевищення водієм швидкості.

Крім того зі змісту постанови вбачається, що в порушення наведеного положення до нього не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу Trucam TC 000571, яким вимірювалась швидкість руху.

На думку суду доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення з огляду на непредставлення доказів, які підтверджують такі обставини. обґрунтовані та в свою чергу факти, викладені в протоколі й оскаржуваній постанові не спростовані відповідачем. Зокрема, відповідачем не подано доказів, які вказують на вчинення позивачем правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення швидкості руху, а саме: «Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками».

Тобто, вказана правова норма є бланкетною, тому при виявлені визначених порушень при складанні протоколу та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема за перевищення водіями встановлених у населеному пункті обмежень швидкості руху у процесуальних документах мають бути зазначені ці конкретні пункти Правил дорожнього руху України.

Відповідно до оспорюваної постанови в ній наявне лише посилання на вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 122 КУпАП із зазначенням обставин, однак не зазначено конкретне порушення яких правил дорожнього руху призвело до вчинення адміністративного правопорушення. Тобто, постанова є не конкретною, хоча протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП. Таким чином, інспектором ДПС при винесені постанови не були зазначені норми матеріального права на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, з постанови вбачається відсутність підпису ОСОБА_1, відсутність зостереження посадовця відповідача про відмову ОСОБА_1 від підпису оскаржуваної постанови, підтверджену підписами понятих, відсутність запису посадової особи із підтвердження доказів надсилання цієї постанови на адресу позивача поштовим зв"язком.

Враховуючи викладене, суд вважає що, адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 94 КАС України, судові витрати по даній справі слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 6,11,12,69-71,86,158-163,171-2 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк давності звернення до суду за захистом порушеного права.

Дії інспектора ДПС взводу ДПС з ОСП № 4 сержанта міліції ОСОБА_2 при складанні постанови серії ПС2 № 131552 у справі про адміністративне правопорушення від 06.03. 2015 року про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - визнати неправомірними.

Постанову серії ПС2 № 131552 у справі про адміністративне правопорушення від 06.03. 2015 року про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.