Справа № 554/7494/15-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.07.2015 Справа № 554/7494/15-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Микитенко В.М.,

при секретарі Різник А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 року позивач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_3 та просив стягнути із неї 4116 грн. 60 коп. надміру виплаченої за період із 01.05.2012 року по 31.10.2012 року тимчасової допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, тому їх неявка не перешкоджає подальшому слуханню.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

Позивач в обґрунтування своїх вимог виходить з того, що оскільки відповідачка не повідомила про повідомила ОСОБА_2 про настання обставин, які впливають на виплату тимчасової допомоги, то кошти в сумі 4116 грн. 60 коп. виплачені їй безпідставно.

Однак, подаючи позов саме в порядку адміністративного судочинства, позивач не звернув увагу на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини другої статті 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Пунктом 4 частини першої статті 17 КАС України обумовлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Цієї думки притримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26.05.2015 року.

Подібна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди.

Виходячи з вимог до ч.1,2 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

З огляду на це, ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 29.05.2015 року про закриття провадження у цивільній справі за вказаним позовом (а.с.31) не може бути прийнята до уваги.

Так, Верховним Судом України зазначено, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей.

Враховуючи те, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надмірно сплаченої пенсії, а також між органом соціального захисту населення та фізичними особами з приводу стягнення безпідставно виплаченої допомоги є аналогічним, то на даний спір юрисдикція адміністративних судів також не поширюється.

Відтак, між даними особами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплаченої суми допомоги, що регулюються цивільним законодавством, а тому повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю із розясненням позивачеві права звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення коштів закрити.

Розяснити позивачеві, що дані позовні вимоги можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства Октябрським районним судом м. Полтави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів через Октябрський районний суд м. Полтави.

СуддяОСОБА_5