Справа № 522/683/14-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/683/14-а
Провадження №2-а/522/117/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за позовом за ОСОБА_1 до Одеської міської ради за участю третіх осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» про визнання незаконним та скасування рішення міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, до Одеської міської ради (далі по тексту міська рада, відповідач), яким просила визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради за № 4277-VІ від 17.12.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею у межах 0,2651 га (кадастровий номер :36:004:0007) за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями та надання зазначеної земельної ділянки ТОВ «Ханбер» в короткострокову оренду терміном на 3 роки для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями, що відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом інтереси позивача - ОСОБА_1

Позивачка та її представник мотивують позовні вимоги тим, що позивачці та членам її родини належить на праві спільної приватної власності квартира АДРЕСА_1, загальною площею 17,7 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2004 року. Зазначена квартира межує з іншими квартирами будинку №6 по вул.Віце-адмірала Азарова в м.Одесі, який є одноповерховим і вся земля під квартирами та прибудинкова територія перебуває у користуванні мешканців цього будинку. Проте починаючи з 2005 року ТОВ «Ханбер» скупило всі квартири в будинку №6 та будинку №8 по вул.Віце-адмірала Азарова в м.Одесі, окрім її, позивачки, квартири, зруйнувало всі ці квартири і в 2013 році з метою оформлення земельної ділянки звернулося до Одеської міської ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва багатоквартирного будинку.

Позивачка зазначила, що рішенням Одеської міської ради за №2878-VІ від 19.02.2013 року було надано дозвіл ТОВ «Ханбер» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, проте відповідачем не було враховано, що у площу земельної ділянки була включена прибудинкова територія будинку №6 по вул.Віце-адмірала Азарова в м.Одесі, в якому мешкає вона, позивачка, та її сімя, що обмежило її права та законні інтереси. Незважаючи на оскарження в судовому порядку зазначеного рішення міськради №2878-VІ від 19.02.2013 року відповідач 17.12.2013 року затвердив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею у межах 0,2651 га (кадастровий номер :36:004:0007) за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями.

Крім того, позивачка зазначила, що з кадастрового плану вбачається, що сусідніми землекористувачами земельної ділянки, яку відвели в оренду ТОВ «Ханбер», є вона, позивачка, та ОСОБА_2, які всупереч вимогам ст.58 Закону України «Про землеустрій» та ст.198 ЗК України, не погоджували меж земельної ділянки, як суміжні землекористувачі. При цьому позивачка стверджує, що будівництво багатоквартирного будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями та надання зазначеної земельної ділянки ТОВ «Ханбер» в оренду, унеможливить доступ сімї ОСОБА_1 до власної оселі, крім того, доступу позбавлені малолітні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги доводами викладеними в уточненому адміністративному позові, та, зокрема, положеннями ст.103 ЗК України, згідно яких власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); положеннями ч.3 ст.42 ЗК України, згідно яких порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками; положеннями ст.152 ЗК України, згідно яких власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову та письмові пояснення, вважає, що дії Одеської міської ради відповідають вимогам чинного законодавства, зазначив, що рішення Одеської міської ради за № 4277-VІ від 17.12.2013 року прийнято в межах повноважень міської ради та у встановлений чинним законодавством спосіб.

Треті особи у судове засідання не зявилися.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2013 року Одеською міською радою було прийнято рішення № 4277-VІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання товариству з обмеженою діяльністю «ХАНБЕР» в оренду земельної ділянки площею 0,2651 га за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями».

Зазначеним рішенням міська рада вирішила, зокрема: Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :36:004:0007) площею 0,2651 га (категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови) за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8; Надати ТОВ «ХАНБЕР» земельну ділянку вказану у п.1 цього рішення в короткострокову оренду терміном на 3 роки, для будівництва багатоквартирного житлого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями; Затвердити проект договору оренди землі між Одеською міською радою та ТОВ «ХАНБЕР».

Прийняттю вищенаведеного рішення №4277-VІ від 17.12.2013 року передувало прийняття відповідачем рішення №2878-VІ «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,2651 га, за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8; для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями», на виконання якого ТОВ «ХАНБЕР» розробило і погодило у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надало його для затвердження міській раді й надання у короткострокову оренду земельної ділянки.

За твердженнями позивачки та її представника ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 17,7 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2004 року, й, на їх думку, вона є землекористувачем земельної ділянки під будинком №6 по вул.Віце-адмірала Азарова, 6 в м.Одесі та прибудинкової території, що зобовязує відповідача отримати від неї погодження меж земельної ділянки, як суміжного землекористувача виділеної ТОВ «ХАНБЕР» земельної ділянки.

Спірні правовідносини за даним позовом врегульовано нормами Конституції України, Земельного кодексу України; Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», Закону України «Про землеустрій».

Згідно ст. 57 Закону України «Про землеустрій» до переліку необхідних матеріалів, що повинна містити технічна документація зі складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, входить кадастрова зйомка земельної ділянки.

Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Позивачка зазначила, що акт погодження меж в проектній документації щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ХАНБЕР відсутній.

Проте, з наявного у справі проекту землеустрою вбачається, що він включає усі передбачені положеннями ст.50 Закону України «Про землеустрій» документи та погодження, й зокрема акт погодження меж земельної ділянки суміжними землевласниками та/або землекористувачами від 29.11.2013 року (а.с.108, том 1) і акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 29.11.2013 року (а.с.109, том 1), в яких засвідчено, що власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають.

Крім того, суд виходить з наступного.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Зі змісту ст.12 Земельного кодексу України вбачається, що розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у власність, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Виходячи зі змісту ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, позивачкою не було надано суду належних документів, які б підтверджували її право на земельну ділянку, суміжну із ділянкою третьої особи ТОВ «ХАНБЕР».

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для скасування рішення №4277-VІ від 17.12.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «ХАНБЕР» в оренду земельної ділянки площею 0,2651 га за адресою: м.Одеса, вул.Віце-Адмірала Азарова,6, вул.Морська,8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями, оскільки оскаржуване рішення Одеською міською радою прийняте у межах повноважень органу місцевого самоврядування та у спосіб, визначений законом, та не впливає на права й обовязки ОСОБА_1 і не порушує її інтереси.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення Одеської міської ради №4277-VІ від 17.12.2013 року задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,3,17,71, 94,99,162,163,167 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради за участю третіх осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» про визнання незаконним та скасування рішення міської ради - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя 08.07.2015