Справа № 242/4086/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 червня 2015 року м. Київ К/800/59860/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Голяшкін О.В.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Селидівської міської ради Донецької області (надалі - виконавчий комітет) про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом про скасування рішення виконавчого комітету від 26.07.2013 року про відмову в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 03.10.2007 року щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 на 2013 рік. Також просив визнати протиправними дії виконавчого комітету щодо відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі та зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на 2013 рік на тих самих умовах.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.10.2007 року з позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки. Рішенням міської ради від 26.01.2011 року №6/4-117 було припинено договір оренди землі у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено. Оскільки позивач не знав про це рішення та продовжував користуватись земельною ділянкою, у липні 2013 року він звернувся з заявою про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 03.10.2007 року, на яку отримав відповідь від 26.07.2013 року про відмову в укладенні додаткової угоди. Вважаючи таку відповідь необґрунтованою, позивач оскаржив її до суду. При цьому просив зобов'язати відповідача укласти відповідну додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на новий строк та на тих же умовах.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 20.06.2013 року , залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для поновлення договору оренди землі.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити. При цьому послався на помилковість висновків судів про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суди не звернули уваги на те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 ГПК України та статті 15 ЦПК України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є поновлення договору оренди, може бути розглянуто за правилами КАС.

За викладеного судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2013 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає крім, як в строки, з підстав та в порядку, передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець