Справа № 2-а-1742/11
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ХАРКОВА
Справа № 2-а-1742/2011 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2011 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

при секретарі Редіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне стягнення, суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду за місцем свого проживання, з адміністративним позовом до інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 23 березня 2011 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 послався на те, що відповідач, являючись посадовою особою органу державної влади ДАІ УМВС України м. Дніпропетровська, якому чинним законодавством України надане право вирішення питань щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, в зазначений день без достатніх на те законних підстав склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс вищезазначену постанову про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, ОСОБА_1, керуючи в цей день транспортним засобом, діяв у повній відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), відповідач же формально віднісся до оцінки його дій, залишивши при цьому поза увагою пояснення позивача, у зв`язку з чим допустив помилку при притягненні останньої до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, заявлений ним позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач по справі, являючись суб`єктом владних повноважень і будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, у звязку із постійним виконанням службових обовязків, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВС1 № 226502, складеного 23 березня 2011 року інспектором ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 відносно водія автомобіля «Мерседес Бенц 410», держ. № НОМЕР_1, останній в зазначений день, о 18-30 годин, керуючи вищезазначеним автомобілем по вул. Правди 106 в м. Дніпропетровську наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою того ж таки інспектора ДАІ серії АЕ1 № 197840 від 23.03.2011 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вищезазначене адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Як вбачається з тексту позову, позивач в зазначений день і час діяв у повній відповідності до вимог ПДР України, а саме він керував автомобілем, рухався в м. Дніпропетровську по вул. Правди 106 та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу продовжував рухатись з передбаченою на цій ділянці дороги швидкістю, не зменшував її так як ніякого пішохода на переході який би мав намір переходити дорогу не було. Після чого був зупинений інспектором ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2, який повідомив, що він начебто наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати пішоходу дорогу чим порушив вимоги п.18.1 Правила дорожнього руху за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Пояснення позивача щодо невідповідності предявлених порушень залишилися відповідачем поза увагою. Зазначена обставина, на думку позивача, свідчить про формальний підхід інспектора ДАІ до оцінки усіх обставин правопорушення.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожнього знаку тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, викладене на думку суду безумовно свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому суд зважає на те, що зазначені вище пояснення позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2,4,6,7,8,17,18,19,69,70,71,128,158,159,160,161,162, 163 КАС України, ст.ст. 1,2,9,23,122,247,288 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне стягнення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне стягнення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим скасувати винесену ним 23 березня 2011 року постанову серії АЕ1 197840 по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Труханович В.В.