Справа № 2-а-3823/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/1007/3823/11, cправа № 2-а-3823/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» березня 2011 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайоннного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ), уякому зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 055949, перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію за віком.

Проживає він у селі Погреби Броварського району Київської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією його паспорту.

Згідно із ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції від 06 червня 1996 року) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

у зоні безумовного (обовязкового) відселення три мінімальні заробітні плати;

у зоні гарантованого добровільного відселення дві мінімальні заробітні плати;

у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у вказаних розмірах.

Таким чином, ОСОБА_2 ПФУ повинно нараховувати та виплачувати йому доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_2 ПФУ визначає розмір доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26 липня 1996 року № 836, на підставі якої доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю здійснюються в розмірі 05 грн. 20 коп., що суперечить положенням зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому як особі, віднесеній до категорії 4, повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач ОСОБА_2 ПФУ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 виплачує йому як особі, віднесеній до категорії 4, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 5 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає розміру, визначеному вказаним вище Законом.

Про те, що ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує йому як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, вказані вище доплату до пенсії та додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України, він дізнався у 2010 році.

Вважає ці дії ОСОБА_2 ПФУ такими, що не відповідають положенням і вимогам Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Просив: визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо невиплати йому щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та щомісячної доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно із ст.ст. 51, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 01 жовтня 2010року перерахунок та доплату йому підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно із ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та здійснити доплату недотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 01 жовтня 2010 року перерахунок розміру його додаткової пенсії згідно із ч. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає, що його дії є правомірними, оскільки доплата до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачуються позивачу на підставі чинних постанов Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обовязковими для виконання.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 055949. З 11 листопада 1972 року зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, яке згідно із постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію за віком.

У ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР) передбачено, щогромадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, пенсії підвищуються у вказаному розмірі.

За змістом ст. 49, ч. 3 ст. 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається після виникнення права на державну пенсію у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Підпунктами 9, 13 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тексти ст. ст. 39, 51 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, щогромадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивач як непрацюючий пенсіонер, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, йому має виплачуватись у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень на позов видно, що ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплату до пенсії в розмірі 05 грн. 20 коп. та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 5 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 та від 28 травня 2008 року № 530, що суперечить положенням вказаного вище Закону, тому ці дії ОСОБА_2 ПФУ судом визнаються протиправними.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягають ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

Із змісту ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, щопід час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку і доплати йому підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, підлягають задоволенню.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 01 жовтня 2010 року перерахунок додаткової пенсії позивача за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком та доплату до пенсії як особі, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а також виплатити йому з 01 жовтня 2010 року недоплачені суми пенсій та доплатити до неї.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 39, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 01 жовтня 2010 року перерахунок та доплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 01 жовтня 2010 року перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_1згідно із ч. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин