Справа № 2а-149/10
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2 «а»-149/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року м. Димитров

Дністровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Мітюхіної О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС батальйону ДПС ВДАІ с. Михайлівка прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС взводу ДПС батальйону ДПС ВДАІ с. Михайлівка прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 02 грудня 2009 року він керував своїм автомобілем за направленням з м. Донецьк до м. Димитров через пост ДАІ в с. Михайлівка, неподалік від посту після проїзду перехрестя його зупинив шик міліції. Підставою для зупинки інспектор пояснив, що він порушив п. 14.6.а. ПДР, якими передбачено правила переїзду перехрестя. Згідно цього правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП , інспектор склав протокол від 02 грудня 2009 року серії АН № 248274 та постанову АН № 230207 від 02 грудня 2009 року, на підставі яких з позивача стягнуто штраф у сумі 425 гривень. Однак крім протоколу, в якому він написав пояснення, інспектор йому нічого не вручав. В поясненні він зазначив, що з протоколом не згоден, так як бачити те. що він начебто скоїв обгін, інспектор не мав змоги. Також, на даній ділянці автодороги є додаткова смуга та автомобіль, який рухався спереду його прийняв праворуч а він, керуючи своїм автомобілем, зробив обїзд а не обгін. А автомобіль інспектора при цьому рухався за 6 машин від мене та бачити дійсне інспектор не міг. 26 січня 2010 року позивач отримав листа від ДВС м. Димитров з постановою про відкриття виконавчого провадження та пропозицією в добровільному порядку сплатити штраф згідно постанови про адміністративне правопорушення. 27 січня 2010 року позивач звернувся до ДВС м. Димитров, де йому було надано копію постанови від 02 грудня 2009 року.

Позивач до суду зявився, з притягненням до адміністративної відповідальності не погодився, підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що дійсно на власному автомобілі НОМЕР_1 02 грудня 2009 року він керував своїм автомобілем за направленням з м. Донецьк до м. Димитров через пост ДАІ в с. Михайлівка, неподалік від посту після проїзду перехрестя його зупинив шик міліції. Підставою для зупинки інспектор пояснив, що він порушив п. 14.6.а. ПДР, якими передбачено правила переїзду перехрестя. Згідно цього правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП , інспектор склав протокол від 02 грудня 2009 року серії АН № 248274 та постанову АН № 230207 від 02 грудня 2009 року, на підставі яких з позивача стягнуто штраф у сумі 425 гривень. Однак крім протоколу, в якому він написав пояснення, інспектор йому нічого не вручав. В поясненні він зазначив, що з протоколом не згоден, так як бачити те, що він начебто скоїв обгін, інспектор не мав змоги. Також, на даній ділянці автодороги є додаткова смуга та автомобіль, який рухався спереду його прийняв праворуч а він, керуючи своїм автомобілем, зробив обїзд а не обгін. А автомобіль інспектора при цьому рухався за 6 машин від мене та бачити дійсне інспектор не міг.

Відповідач до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право керування автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_2 (а. с. 11).

Згідно пояснень позивача інспектором ДПС він не був ознайомлений зі своїми

правами, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП. У вказаній постанові відсутні відомості про докази, на підставі яких підтверджується скоєння позивачем адміністративного правопорушення. На цей випадок пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 293 та ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що зостановлюється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Офіційно копію протоколу про адміністративне правопорушення позивач не отримав ні під час складання постанови так і на час слухання справи у суді, чим порушені вимоги останього передбачені ст. 254 КУпАП, згідно якої, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, зі свідчень позивача, його не викликали до підрозділу ДАІ, не надали можливості надати свої заперечення, порушивши тим самим його право на захист.

Таким чином, судом не добуто доказів правопорушення ОСОБА_1 п. 14.6.а. яким передбачена відповідальність по ч.2 ст. 122 КУпАП крім як протоколу від 02 грудня 2009 року серії АН № 248274 та постанови про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП передбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, докази, які є у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.19 Конституції України, ст.ст.141, 251, 258, 287- 289 КУпАП та керуючись ст.ст.11, 86, 94, 97, 98, 99, 100, 158-163 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС батальйону ДПС ВДАІ с. Михайлівка прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207 задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора інспектора ДПС взводу ДПС батальйону ДПС ВДАІ с. Михайлівка прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207 неправомірними.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2009 року № АН 230207 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: