Справа № 366/2169/13-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2013-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2169/13-а Провадження № 2-а/366/49/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2013 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату по щомісячному довічному грошовому утриманню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є суддею у відставці і відповідачем призначено та виплачується їй щомісячне грошове утримання відповідно до норм, які діяли на момент його призначення.

20.06.2013 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці із заробітку судді, який працює на відповідній посаді, станом на 01.01.2013 року і надала відповідну довідку про заробітну плату. Відповідач відмовив позивачу у перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання, посилаючись на те, що ч.3 ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів довічне щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір такого утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді. Оскільки за матеріалами пенсійної справи позивачка є непрацюючим суддею, відповідач зробив висновок про те, що довічне грошове утримання згідно наданої довідки від 20.06.2013 року перерахунку не підлягає.

Вказана відмова стала підставою звернення позивача до суду із зазначеними позовними вимогами.

Позивачка у позові просила розгляд провести за її відсутності в порядку скороченого провадження.

Відповідач надіслав письмове заперечення проти позовних вимог: позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Постанови Верховної Ради України № 4328-VI від 12.01.2012 року на підставі п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України та наказу Голови Іванківського районного суду №5-ос від 14.02.2012 року була звільнена з посади судді Іванківського районного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Після виходу у відставку позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання.

20.06.2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, який працює на посаді, відповідній тій, з якої звільнилась позивачка, надавши при цьому Довідку встановленого зразку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 242 від 20.06.2013 року. Листом №129/1-21 від 16.07.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області відмовило позивачу у перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, посилаючись на те, що, оскільки, позивачка є непрацюючим суддею, то пенсія згідно довідки від 20.06.2013 року перерахунку не підлягає, так як ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачає виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч.1 ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Ч.1 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Як встановлено судом, щомісячне довічне грошове утримання виплачувалось позивачеві у відповідності до норм Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, яким не передбачено перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці.

Між тим, враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, суд вважає, що зазначена норма не підлягає застосуванню, оскільки Законом України "Про судоустрій і статус суддів" прямо передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

Крім того, зазначений порядок не може бути застосований у спірних правовідносинах як такий, що прийнятий раніше, ніж Закон України "Про судоустрій і статус суддів", оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, а статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру довічного щомісячного грошового утримання позивача як судді у відставці застосуванню підлягають положення ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а не наведена вище постанова правління Пенсійного фонду України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказаною постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, не заборонено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

У свою чергу, норми статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" безпосередньо пов`язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням судді, який працює на посаді, яку займав позивач до виходу у відставку, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів, суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Ст. 5 КАС України передбачає здійснення судочинства відповідно як до Законів України, так і міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема, вирішенням питань внутрішньої діяльності судів органами суддівського самоврядування.

Згідно п.6 рішення Ради Суддів України №18 від 23 березня 2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому слід запровадити порядок на рівні Державної судової адміністрації України та Пенсійного фонду України, за яким під грошовим утриманням судді, який працює на відповідній посаді, слід вважати єдиний рівень по державі для суддів відповідної інстанції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" згідно наданої довідки про заробітну плату № 242 від 20.06.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно зі ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до наданої довідки про заробітну плату станом на 01.01.2013 року. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів , ст.2, 11, 86, 71, 99, 100, 183-2, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, відповідно до ст. 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів, виходячи із заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді місцевого загального суду та провести відповідні виплати на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області від 20.06.2013 року №242 з 20.06.2013 року.

Допустити у справі негайне виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: