Справа № 804/9132/13-а
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенка В.В.,

суддів: Терлецького О.О.,

Волкова О.Ф.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» (далі - Товариство) про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративній справі за позовом Товариства до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

в с т а н о в и л а:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 1 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суду України постановою від 31 березня 2015 року скасував постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року і ухвалив нове рішення про задоволення позову: визнав протиправними та скасував оскаржувані рішення та картку відмови.

Не погоджуючись із ухвалою касаційного суду, Митниця 27 червня 2015 року звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року з підстави передбаченої частиною першою пункту 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам встановленим статтею 239-1 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року та 14 травня 2015 року (справи №№ К/800/14400/14), які, на його думку підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року Митниця посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції статті 53, 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні наведених норм права та у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 53а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Цьому правовому висновку рішення у даній справі відповідає.

Так, у справі, що розглядається касаційний суд зазначив, що Митниця не довела, що розбіжності у страховому документі впливають на митну вартість товару, що вони є складовими митної вартості товарів в розумінні іншого страхового покриття, а даний декларантом документ не є доказом на підтвердження страхових відомостей.

За таких обставин, сумніви, зазначені в оскаржуваному рішенні, не можуть бути обґрунтованими, виходячи з приписів статті 53 МК, а відтак ненадання документів, що підтверджують вартість цих робіт та послуг, не може слугувати підставою для відмови у митному оформленні товару, що надійшов відповідно до зазначеного контракту.

Також, коригування митної вартості товару, що ґрунтується на раніше визначених митними органами митних вартостях, не узгоджується із приписами статті 53 МК.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Кривенко
Судді: О.О. Терлецький
О.Ф. Волков