Справа № 820/4493/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 червня 2015 р. № 820/4493/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 80700006/2015/00331/1 від 23.02.2015, яке прийняте Харківською митницею ДФС;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка прийнята Харківською митницею ДФС по митній декларації № 8071/40000/2015/00009 від 23.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки при подачі декларації подані всі документи, передбачені Митним кодексом для проведення митного оформлення товару, серед яких були і відомості про оплату.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлено наступне.

23 лютого 2015 року для здійснення митного контролю та митного оформлення представником ТОВ "ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД" до митного поста "Гоптівка" Харківської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (типу ІМ-40) № 807140000/2015/000281 на товари "Полімери етилену у первинних формах: поліетилен в гранулах високого тиску, нелінійний, марка 15313-003, з питомою густиною: 0,9204 г/см3 (при t=20град. С). Вміст мономерних ланок етилену 95,0-99,5%, 20000 кг. Без вмісту наповнювачів, сополімерів та домішок алюмінію, кальцію, хрому, заліза, нікелю, титану, ванадію. Поліетилен високого тиску виходить полімерізацією етилену при високому тиску в трубчатих реакторах і реакторах з перемішуючим пристроєм із зстосуванням ініціаторів радикального типу [-СН2СН2-]-n. ОСОБА_2 хімічної модифікації. Використовується для виробництва плівок закального призначення. ГОСТ 16337-77. Виробник: ОАО "Казаньоргсинтез" Росія, торгівельна марка:- нема даних. Країна виробництва: Росія.".

Даний товар надійшов на адресу позивача за зовнішньоекономічним контрактом № 30-07/2013 від 30.07.2013, укладеним з фірмою Еrmano Еnterpprise LTD, Великобританія.

Посадовими особами митниці під час контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару за вищевказаною митною декларацією менша ніж цінова інформація ICIS від 13.02.2015 року про біржові котирування поліетилену ПНД.

Вказане порівняння здійснено на виконання п. 2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі - Методичні рекомендації), відповідно до якого робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У зв'язку з вищевикладеним посадовою особою підрозділу митного оформлення до відділу митної вартості направлено запит щодо вирішення складного питання правильності визначення митної вартості товарів.

Після надходження запиту до відділу митної вартості, у відповідності до вимог п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 МКУ проведено процедуру консультації між митницею та декларантом, шляхом направлення на адресу позивача електронного повідомлення з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Для підтвердження заявленої митної вартості, декларанту в електронному повідомлені запропоновано подання додаткових документів згідно переліку та повідомлено, що у митниці відсутні на сьогоднішній день підстава прийняття митної вартості, визначеної декларантом за ціною угоди, оскільки документи, подані до митного оформлення не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація: інформація ICIS від 13.02.2015 про біржові котирування поліетилену ПВД.

Проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронному повідомленні декларанту.

Судом встановлено, що декларантом в порядку проведення консультації листом від 23.02.2015 № 23/02-2 надано контракт від 30.07.2013 № 30-07/2013 з додатками, експортну митну декларацію та лист ДП "Держзовнішінформ" від 17.02.2015 № 11/186 (висновок надано на іншу партію з посиланням на інвойс № 12/02/2015-RO від 12.02.2015).

Також позивач повідомив митний орган про прохання надання рішення про коригування митної вартості в зв'язку з відсутністю можливості надати всі додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На підставі викладеного, та в зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший рівня на ідентичні товари, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 807000006/2015/00331/1 від 23.02.2015, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 8071/40000/2015/00009 від 23.02.2015.

Оцінюючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється в порядку, визначеному статтею 52 Митного кодексу України.

Відтак, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Статтею 53 Митного кодексу України визначені документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МКУ).

Частиною 2 цієї статті визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 52 МКУ, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 6 цієї статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно частини 1 статті 54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Приписами частини 2 визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 МКУ).

Частиною 6 статті 54 МКУ встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно статті 57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у графі 33 рішення від 23.02.2015 № 807000006/2015/000331/1 про коригування митної вартості зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог статей 54. 55, 57, 58 Митного кодексу України; джерела інформації для даного рішення та розрахунок митної вартості товарів.

В порядку проведення консультації декларантом надано митному органу лише контракт від 30.07.2013 № 30-07/2013 з додатками, експортну митну декларацію та лист ДП "Держзовнішінформ" від 17.02.2015 № 11/186 (висновок надано на іншу партію з посиланням на інвойс № 12/02/2015-RO від 12.02.2015), які надавалися при поданні митної декларації та зазначено про відсутність можливості надати всі додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняте за другорядним (резервним) методом, відповідно до статті 64 МКУ, та відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, з урахуванням цінової інформації, інформації ICIS від 13.02.2015 про біржові котирування поліетилену ПВД (поліетилен високого тиску).

Крім того, судом встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару за митною декларацією № 807140000/2015/000281 становить 914 доларів США/тн, проте як згідно додатку № 1 від 09.02.2015 до контракту № 752/00203335/200198 від 30.12.2014, та інвойсів від 18.02.2015, які надані при поданні митної декларації, ціна товару "Поліетилен 15313-003" становить 890 доларів США/тн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає рішення Харківської митниці Міндоходів правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а отже позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД" є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення та картки відмови відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2015 року.

Суддя Р.В. Мельников