Справа № 313/877/14-а(2-а/313/29/2014)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 313/877/14-а; 2-а/313/29/2014
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі №313/877/14-а; 2-а/313/29/2014
за позовом до відповідача про ОСОБА_1 Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області визнання нечинним рішення про відмову у наданні земельної ділянки,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області (далі по тексту відповідач), в якому просила:

- визнати нечинним рішення 44 сесії 6 скликання Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області №13 від 24 квітня 2014 року «Про відмову у наданні земельної ділянки», яким відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А;

- зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача про виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що при винесенні спірного рішення порушено його права та законні інтереси, передбачені вимогами земельного та цивільного законодавства України. Відмовляючи у виділенні земельної ділянки, відповідач діяв всупереч нормам ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для звернення до адміністративного суду.

Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі №313/877/14-а; 2-а/313/29/2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована, зокрема, тим, що позивач при зверненні до відповідача не вказав, на підставі якого документу підлягає виділенню земельна ділянка та не зазначила умови надання земельної ділянки, що є порушенням норм статті 25 Закону України «Про землеустрій».

Позивач ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі №313/877/14-а; 2-а/313/29/2014 та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначає, що предметом спору є зміст оскаржуваного рішення, який прямо суперечить вимогам діючого законодавства.

Позивач та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи у квітні 2014 року позивач звернувся до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області із заявою про виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А.

Рішенням 44 сесії 6 скликання Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області №13 від 24 квітня 2014 року позивачу відмовлено у виділенні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А. Відповідач, посилаючись на положення Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у звязку із розмежуванням», вказав, що оскільки договір оренди на земельну ділянку, укладений між Веселівською селищною радою Веселівського району Запорізької області та гр.ОСОБА_2 від 28 січня 2008 року, не розірваний відповідно до вимог чинного законодавства, а наявне тільки рішення суду про розірвання, заява позивача не підлягає задоволенню.

У відповідності до частин 2,3 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вже було зазначено, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову було обґрунтовано тим, що позивач при зверненні до відповідача не вказав, на підставі якого документу підлягає виділенню земельна ділянка, та не зазначив умови надання земельної ділянки, що є порушенням ст. 25 Закону України «Про землеустрій».

Разом з тим необхідно вказати, що текст оскаржуваного рішення не містить посилань на вищезазначені встановлені судом першої інстанції недоліки заяви позивача. Крім того, у рішенні відсутні підстави відмови у задоволенні заяви позивача, передбачені частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України. Зміст рішення суперечить нормам ст. 31 Закону України «Про оренду землі», згідно яких договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що спірне рішення відповідача підстав для відмови у задоволенні заяви про виділення позивачу земельної ділянки, що відповідають чинному законодавству, не містить.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що змістом позовних вимог є зобовязання відповідача розглянути вищевказану заяву та прийняте відповідне рішення. Натомість вимоги щодо зобовязання субєкта владних повноважень прийняти рішення про виділення позивачу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А. не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Виходячи з викладеного, та враховуючи недотримання судом першої інстанції норм статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, невідповідність висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду скасуванню. Наявні правові підстави для задоволення заявленого адміністративного позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень. Положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Також, з огляду на положення частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно зазначити, що, на думку суду апеляційної інстанції, заявлена позивачем вимога щодо визнання нечинним спірного рішення субєкта владних повноважень є словесною формою вимоги, що полягає у визнанні такого рішення протиправним.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі №313/877/14-а; 2-а/313/29/2014 скасувати.

Визнати протиправним та скасувати рішення 44 сесії 6 скликання Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області №13 від 24 квітня 2014 року «Про відмову у наданні земельної ділянки», яким відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А.

Зобовязати Веселівську селищну раду Веселівського району Запорізької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: смт. Веселе, вул. Пушкіна, 1-А та винести рішення у відповідності до чинного законодавства.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко