Справа № 2а-1929/12/0970
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2012-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"09" липня 2012 р. Справа № 2a-1929/12/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши матеріали адміністративного позову корпорації «Укртрансжилбуд» до Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2012 року корпорація «Укртрансжилбуд»звернулася з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про визнання нечинними податкового повідомлення-рішення від 20.06.2012 року № НОМЕР_1 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 337274,00 грн. (основний платіж) та штрафних санкцій в сумі 84318,00 грн. та податкового повідомлення рішення від 20.06.2012 року № НОМЕР_2 про визначення податкового зобовязання внаслідок завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в сумі 21 337,00 грн.

З'ясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі та дотримання позивачем вимог до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону він 17.11.2011 року) встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору, а квитанція, яка міститься в матеріалах позову свідчить про неповну його сплату.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України Про судовий збір(далі - Закон).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збірвизначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Частиною 1 статті 13 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік, який вступив в дію з 01.01.2012 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1 073,00 грн.

При визначенні характеру даного адміністративного позову суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення чи дій суб'єкта владних повноважень, які впливають на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій, в тому числі про визначення іншими органами контролю грошових зобовязань, які підлягають сплаті до бюджетів різних рівнів та до небюджетних цільових фондів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить скасувати рішення про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 337274,00 грн. (основний платіж), штрафних санкцій в сумі 84318,00 грн. та про визначення податкового зобовязання внаслідок завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в сумі 21 337,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що звернені до суду позовні вимоги є майновими.

Втім, сплачений позивачем згідно квитанції за №117 від 02.07.2012 року судовий збір в сумі 64,40 грн. не відповідає розміру судового збору, визначеного частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру (в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат).

Беручи до уваги те, що 1 відсоток ціни позову буде перевищувати максимально встановлений Законом розмір судового збору 2 розміри мінімальної заробітної плати, то позивач повинен доплатити судовий збір в розмірі 2081,60 грн. (2146,00 64,40 = 2081,60 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтею 106, частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву корпорації «Укртрансжилбуд»до Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаного недоліку, шляхом подання, безпосередньо до канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду, документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру в розмірі 2081,60 грн. за належними платіжними реквізитами до 25 липня 2012 р. та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернена.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1