Справа № 2а-1670/2353/11
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р.Справа № 2а-1670/2353/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Курило Л.В. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Лакрас" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2011р. по справі №2а-1670/2353/11

за позовом Приватного підприємства "Лакрас"

до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Лакрас", звернувся до суду із адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення №/0/165 від 08.09.2010 року, №/1/250 від 17.11.2010 року, №/2/12 від 18.02.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства. Зазначив, що на виконання умов укладеного із ТОВ Кремполімер договору № 01/310707 від 31.07.2007 року позивач провів попередню оплату за товар (лак алкідний ПФ-060), отримав податкову накладну та право на податковий кредит. У звязку з рядом обставин, ТОВ Кремполімер не поставив товар за договором на повну суму попередньої оплати. 30.03.2010 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, розрахунки по якому здійснено за рахунок раніше зробленої попередньої оплати та доплати ПП Лакрас до суми договору. Як вказує позивач, внаслідок даної угоди змінився асортимент товару та його ціна, у звязку із чим було внесено коригування до податкової звітності щодо розміру податкового кредиту та відповідно суми бюджетного відшкодування з ПДВ, правомірність якого в тому числі поставлено під сумнів податковим органом. Таким чином, висновки податкового органу про неправомірне завищення платником суми бюджетного відшкодування в червні 2010 року є необґрунтованими, та як наслідок, зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зазначив, що оскільки внаслідок зміни укладеного між позивачем та ТОВ Кремполімер договору відповідно змінився його асортимент та ціна, то підприємством правомірно у відповідності до вимог п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» проведено коригування раніше нарахованих податкових зобовязань та податкового кредиту. Враховуючи наведене, позивач вказує, що встановлені за наслідками перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства є необґрунтованими, та як наслідок, спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011 року апеляційну скаргу ПП "Лакрас" залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову ухвалу, якою залишено адміністративний позов без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015 року касаційну скаргу ПП "Лакрас" задоволено, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, колегія суддів касаційної інстанції послалася на те, що висновок суду про пропуск позивачем строку звернення з позовом є безпідставним, оскільки зроблений без врахування процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача зазначену в позовній заяві та апеляційній скарзі (вул. Ярмакова, 9, м.Кременчук, Полтавська обл., 39611) направлено копію ухвали про про прийняття адміністративної справи до провадження та призначення до судового розгляду, інформацію про процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі та судову повістку. У відповідності до запису співробітників поштового відділення, поштовий конверт було повернуто із зазначенням підстав - за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до ч.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із ч.2 ст. 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПП "Лакрас" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в Кременчуцькій ОДПІ.

Співробітниками Кременчуцької ОДПІ у період з 12.08.2010 року по 20.08.2010 року проведено позапланову виїзну перевірку ПП Лакрас з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за червень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період: жовтень, грудень 2008 року, лютий, квітень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, лютий, березень 2010 року, за наслідками якої складено ОСОБА_1 від 26.08.2010 року №4357/23-309/35026792.

Під час перевірки встановлені порушення позивачем вимог п.п. 7.7.2, п.п.7.7.3, п.п.7.7.4, п.п.7.7.7 п.7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, що виразилось у заниженні суми бюджетного відшкодування за листопад 2008 року на 17769 грн., за січень 2009 року на 4160 грн., за квітень 2010 року на 288336 грн.; у завищенні суми бюджетного відшкодування за червень 839285 грн., остаточний висновок щодо суми бюджетного відшкодування в рахунок майбутніх платежів за листопад 2008 року на 17769 грн., за січень 2009 року на 4160 грн., за квітень 2010 року на 288336 грн. буде зроблено після досліджених ланцюгів постачання до виробника (імпортера) та підтвердження фактичної сплати ПДВ до бюджету.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 000942302/0/165 від 08.09.2010 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 839285 грн. за червень 2010 року.

Не погодившись із правомірністю даного податкового повідомлення-рішення, позивач провів процедуру його адміністративного оскарження.

Рішенням Кременчуцької ОДПІ від 16.11.2010 року скаргу ПП "Лакрас" залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення без змін.

З метою встановлення позивачу нових граничних строків сплати суми грошового зобовязання, Кременчуцькою ОДПІ 17.11.2010 року прийнято податкове повідомлення-рішення, №/1/250 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 839285,00 грн.

Рішенням ДПА у Полтавській області від 26.01.2011 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 08.09.2010 р. №/0/165 (в 17.11.2010 р. № /1/250) та рішення Кременчуцької ОДПІ, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу ПП "Лакрас" - без задоволення.

З метою встановлення позивачу нових граничних строків сплати суми грошового зобовязання, Кременчуцькою ОДПІ 18.02.2011 року податкове повідомлення-рішення №/2/12 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 839285,00 грн.

Позивач не погоджуючись із правомірністю винесення податкових органом вказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся до суду із даним позовом.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактичною підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, слугували встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки податкового органу про неправомірність заявлення позивачем до відшкодування в червні 2010 року ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ Кремполімер у загальній сумі 839285 грн., шляхом коригування показників податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені за наслідком проведеної перевірки порушення є обґрунтованими, в звязку з чим, зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є правомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 7.7.2 ст. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду;

залишок від'ємного значення, за яким не проведено розрахунків з постачальниками відображається в податковій декларації з податку на додану вартість окремим рядком для визначення суми податку, яка може підлягати відшкодуванню в частині сплачених сум податку в наступних звітних періодах;

залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування відображається у декларації з податку на додану вартість окремим рядком та включається до складу податкового кредиту починаючи з першого звітного періоду 2011 року.

Відповідно до п.п. 7.7.3 ст. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Згідно п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно п.п. 7.7.7 сп. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Під час розгляду справи встановлено, що формування показників сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню, мали вплив фінансово-господарські операції позивача із ТОВ Кремполімер, а саме, ПП "Лакрас" на підставі договору № 01/310707 від 31.07.2007 р. в різних податкових періодах здійснювало передоплату на отримання лаку алкідного ПФ-060 і на кожну оплату отримувало податкову накладну.

За наслідками проведення попередньої оплати товару, що постачався та поставок цього товару, платником податку було сформовано податкові зобовязання, з урахуванням податкового кредиту.

В березні 2010 року платником податків проведено коригування своїх податкових зобовязань з урахуванням укладеної ним з ТОВ Кремполімер угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 30.03.2010 року та обладнання на загальну суму відповідно 2932155,73 грн. та 1698614,34 грн., розрахунки за якою були вчинені частково за рахунок раніше отриманої ТОВ Кремполімер попередньої оплати за поставку лакофарбової продукції.

При коригуванні податкових зобовязань та податкового кредиту, відображених у податковій звітності позивач керувався п. 4.5 ст. 4 Закону України Про податок на додану вартість.

Згідно п. 4.5 ст. 4 Закону України Про податок на додану вартість встановлено, що якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення перерахунку.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника при зміні компенсації вартості товарів (послуг), наданих особам, які не були платниками цього податку на момент такої поставки, дозволяється лише: а) при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості; б) при перегляді цін, пов'язаних з гарантійними замінами товарів.

З урахуванням відкоригованих показників податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ платником податку в червні 2010 року заявлено до відшкодування суму ПДВ 839285 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що угода між ПП Лакрас та ТОВ Кремполімер на поставку лакофарбової продукції не була виконана в повному обсязі, а тому платник повинен був коригувати податкові зобовязання та податковий кредит з урахуванням припинення угоди поставки та укладення нової угоди купівлі-продажу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками податкового органу з приводу неправомірності такого відшкодування, оскільки платником податку фактично було припинено виконання угоди поставки ТОВ Кремполімер лакофарбової продукції та укладено нову угоду купівлі-продажу нерухомого майна; а тому при формуванні позивачем своїх податкових зобовязань керуватися п. 4.5 ст. 4 Закону України Про податок на додану вартість є невірним та безпідставним, оскільки даною нормою передбачено дії платника у разі, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала.

При цьому укладення нової угоди купівлі-продажу нерухомого майна, в розрахунках по якій платником податку була частково використана раніше вчинена попередня оплата, не може вважатися зміною номенклатури та вартості товару за договором поставки від 31.07.2007 року. Тому формування податкового кредиту за наслідками укладення та оплати угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 30.03.2010 року мало відбуватися у відповідний податковий період за правилами, встановленими ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем в порушення вимог діючого законодавства було завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2010 року у сумі 839285 грн., а тому зменшення її податковим органом на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи субєктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року по справі №2а-1670/2353/11 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Лакрас" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2011р. по справі №2а-1670/2353/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3