Справа № П/811/278/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" червня 2015 р. справа № П/811/278/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 р. у справі № П/811/278/14

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

до управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області,

треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_4,

про визнання протиправними дій, визнання недійсним запису та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили:

- визнати протиправними (незаконними) дії Державного кадастрового реєстратора ГУ Держземагентства у Кіровоградській області ОСОБА_5;

- визнати недійсним з моменту формування і вчинення запису в державний реєстр кадастрового номеру №:28:185:0030, присвоєного земельній ділянці площею 0,0064 га, за квартирою № 4, яка визначена (розташована) під багатоквартирним будинком по вул. В.Перспективній, 1Б;

- зобов'язати управління Держземагентства в Кіровоградському районі Кіровоградської області вчинити дії щодо скасування у реєстрі та Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим №:28:185:0030 запису про державну реєстрацію.

Суд першої інстанції позов задовольнив повністю. Постанова суду вмотивована тим, що встановивши невідповідність поданих документів вимогам чинного законодавства, державний кадастровий реєстратор повинен був відмовити у здійсненні державної реєстрації.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, третя особа в справі ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає в апеляційній скарзі, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав як до дати реєстрації кадастрового номеру так і одразу після дати такої реєстрації (21.05.2013 року), оскільки звертався до Кіровоградської міської ради з наміром продовжити договір оренди земельної ділянки від квартирою 17 в буд. №1 по вул. В.Перспективна в м. Кіровоград. Також зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги, що

позивач не має переважного права на поновлення договору оренди землі, тому вважає, що вчинення запису в державний реєстр кадастрового номеру, присвоєного земельній ділянці площею 0,0064 га, за квартирою №4, яка визначена (розташована) під багатоквартирним будинком по вул. В.Перспективна, 1Б, жодним чином не порушує прав позивача.

Також заявляє, що суд припустився процесуальних порушень, приймаючи рішення щодо неналежного відповідача та на користь неналежного позивача ОСОБА_3, який навіть не є співвласником майна - квартири АДРЕСА_1.

Також, зазначає, що судом першої інстанції не були застосовані до спірних правовідносин положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» та постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», які підлягали застосуванню. Зазначає, що з 01.01.2013 року повноваження територіальних органів Держземагентства стосовно проведення державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації в цій частині припинено. Вважає, що на даний час відповідач не має повноважень та правових підстав для виконання оскаржуваного рішення суду.

Посилаючись на п. 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, третя особа зазначає, що скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття Поземельної книги, а не запису в неї.

Зазначає, що такий спосіб захисту права, як визнання недійсним запису в державний реєстр кадастрового номеру не передбачений чинним законодавством, а зобовязання відповідача вчинити дії щодо скасування у реєстрі та Поземельній книзі на земельну ділянку запису про державну реєстрацію є фактично визнанням недійсності договору оренди.

Також зазначає, що Порядком ведення Державного земельного кадастру передбачені виключні випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання представники учасників процесу не зявилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій державного кадастрового реєстратора, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 11 грудня 2012 року Рішенням Кіровоградської міської ради №2169 (а.с. 71) надано третім особам в справі дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. В.Перспективна, 1 б, в оренду строком на 5 років, загальною площею 0,0060 га для розміщення офісу за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі.

На підставі зазначеного рішення, третіми особами було виготовлено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки в оренду терміном на 5 (п'ять) років. Вказаний проект 21.05.2013 року було подано до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області (а.с. 69-86). На підставі проекту землеустрою, реєстратором було сформовано та внесено в реєстр кадастровий номер :28:185:0030.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Як вбачається з проекту землеустрою, що було надано державному кадастровому реєстратору (а.с. 69-77), земельна ділянка, що підлягала реєстрації, знаходиться в межах земельної ділянки, що зайнята багатоквартирним житловим будинком.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні, з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Надати в оренду земельну ділянку для обслуговування вбудованого приміщення в багатоквартирному будинку неможливо, оскільки неможливо відокремити обєкт земельних відносин земельну ділянку.

Відповідно до ч.6 зазначеної статті Закону, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Отже, державний кадастровий реєстратор повинен був відмовити у здійсненні державної реєстрації.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій державного кадастрового реєстратора. Також, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання недійсним з моменту формування і вчинення запису в державному реєстрі кадастрового номеру №:28:185:0030, присвоєного земельній ділянці площею 0,0064 га за квартирою № 4, яка визначена (розташована) під багатоквартирним будинком по вул. В.Перспективній, 1Б в м. Кіровограді.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності у Держземагентства повноважень для виконання рішення суду з 01.01.2013 року, оскільки з втратою чинності постанови № 1021 від 09.09.2009 року припинено повноваження органів Держземагентства щодо проведення держреєстрації речових прав на землю, а не державної реєстрації земельних ділянок, яка є передумовою для формування земельної ділянки та оформлення речових прав на неї.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в Порядок ведення Державного земельного кадастру внесені зміни Постановою КМ № 379 від 27.05.2015 р. Відповідно до п. 4, 5 Порядку, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінрегіоном державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей. Отже, за необхідністю питання правонаступництва може бути вирішено під час виконання рішення суду.

Заявник апеляційної скарги вважає, що права позивачів не порушені діями державного кадастрового реєстратора, оскільки у ОСОБА_2 було відсутнє переважне право оренди спірної земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу на наступне. Судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.40-41) позивач-1 є власником житлової квартири та нежитлового приміщення, що реконструйовано з частини житлової квартири АДРЕСА_2, під офіс з влаштуванням окремого входу з вул. ОСОБА_6 (на теперішній час вул. ОСОБА_7), на підставі відповідного рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 757 від 15.06.2001 року (а.с.17). Цим же рішенням надано ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки на площі 0,002 га в оренду для розміщення офісу.

Позивач-2 є неповнолітнім сином позивача-1, який мешкає разом з останнім в зазначеному житловому приміщенні, що підтверджується відповідною довідкою з місяця проживання (а.с. 12). З огляду на наведені факти колегія суддів вважає, що права позивачів порушуються неправомірними діями державного кадастрового реєстратора саме як власника жилого та нежитлового приміщення та члена його сімї, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться багатоквартирний жилий будинок та прибудинкова територія, передається в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками згідно ст.42 Земельного кодексу України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушень прав позивачів з огляду на відсутність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі, колегія суддів не приймає, та вважає, що судові спори стосовно такого права позивача не мають правового значення для вирішення цієї справи.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого підтвердження пі час судового розгляду справи.

Щодо посилань третьої особи ОСОБА_1 на положення п. 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який передбачає, що скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття Поземельної книги, а не запису в неї, колегія суддів зазначає, що це не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду в цілому. Відповідно до ч. 2 ст. 200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань. Колегія суддів вважає, що такі питання можуть бути вирішені під час виконання постанови суду, а у випадку незрозумілості - розяснені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги суперечать матеріалами справи, та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 р. у справі № П/811/278/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун