Справа № 810/1735/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1735/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року № 810/1735/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області до Фермерського господарства “Полісся” про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області з позовом до Фермерського господарства “Полісся”, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за березень – грудень 2014 року у сумі 8 014,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має перед Управлінням заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за вказаний період.

Ухвалою суду від 24.04.2015 відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідачем 19.05.2015 до суду подано письмові заперечення проти позову, в яких він просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що у березні – грудні 2014 року підприємство було платником фіксованого сільськогосподарського податку, тому не мало обов’язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв’язку з наступним.

ФГ «Полісся» є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон України від 09.07.2003 №1058-ІV).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами “б”-“з” ч. 1 ст. 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII “Про пенсійне забезпечення”.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 №1788-XII “Про пенсійне забезпечення" (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які надсилає підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, визначає розмір сум до відшкодування на поточний рік.

Підприємства, відповідно до вимог п. 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно п. 1 ст. 1 та п. 1 ст. 2 Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для суб’єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

З викладеного слідує, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" зобов'язаний, на думку позивача, відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, до 01.01.2015 ФГ «Полісся» мало статус платника фіксованого сільськогосподарського податку, що підтверджується наданою відповідачем фотокопією Довідки Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 07.02.2014 № 989/10-07-15-02-11.

Згідно ст. 2 Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР (у редакції до 01.01.2015) для платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об’єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, до досягнення працівниками пенсійного віку.

З викладеного слідує, що в березні – грудні 2014 року ФГ «Полісся» не мало обов’язку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених його працівникам на пільгових умовах.

Крім того, УПФ України у м. Фастові та Фастівському районі Київської області не надано суду доказів надіслання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень – грудень 2014 року, які є обов’язковими для виникнення у підприємства обов’язку з відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.