Справа № 366/2290/13-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2013-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2290/13-а Провадження № 2-а/366/56/13
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 серпня 2013 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., в смт. Іванків, розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до УПСЗН Іванківської РДА про визнання рішення незаконним та спонукання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 17.01.2013 року помер її чоловік ОСОБА_2, з якими вона проживала у цивільному шлюбі протягом 1998-2013 років та мала спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Офіційно шлюб вони мали зареєструвати 29.01.2013 року, але 17.011.2013 року чоловік раптово помер, його смерть повязана з роботами по ЛНА на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ЛНА на ЧАЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку і розмірах, встановлених КМ України. Цей порядок встановлений постановою КМ України № 649 від 20.04.2007 року, і встановлено одноразову компенсацію у сумі 7586 грн. Ці кошти і мали бути виплачені дочці позивачки. Проте, коли вона звернулась за виплатою компенсації, як законний представник неповнолітньої, відповідач відмовив їй у проведенні такої виплати листом № 01-16-29 від 18.07.2013 року, посилаючись на те, що саме вона (позивачка) не перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, тому не має права на таку компенсацію, з приводу наявності у нього неповнолітньої дочки, яка і має право на цю компенсацію.

Позивачка просила визнати відмову відповідача у виплаті зазначеної компенсації її дочці незаконною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй одноразову компенсацію по втраті годувальника.

В судове засідання позивачка не з*явилась, написала заяву про те, що просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали заяву про те, що просять справу розглянути без представника управління, про результати розгляду повідомити. Своєї позиції щодо позовних вимог не висловили.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.01.2013 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОК № 261185 від 17.01.2013 року.

ОСОБА_2 був батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії І-БК № 105507 від 25.04.2000 року та свідоцтвом про її народження серії І-БК від 25.04.2000 року.

31.05.2013 року Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України встановила, яке захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою в які просила сплатити одноразову компенсацію у зв'язку зі втратою годувальника. Листом № 01-16-29 від 18.07.2013 року у виплаті одноразової компенсації у зв'язку зі втратою годувальника відповідачем позивачу відмовлено з посиланням на те, що вона проживала з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі і має неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не дає права на отримання компенсації по втраті годувальника, як сімї. А проживання однією сімєю жінки і чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. З цих підстав відповідач робить висновок, що дана виплата не може бути нарахована і виплачена позивачці.

Згідно ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91 р. № 797-ХІІ (далі -Закон № 797-ХІІ) та ст.ст. 37, 38 закону України Про пенсійне забезпечення.

Основні положення щодо реалізації права осіб-членів сімей на отримання ними одноразової компенсації за втрату годувальника передбачені положеннями ст.48 спеціального Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91 р. № 797-ХІІ (далі -Закон № 797-ХІІ), відповідно до якої одноразова компенсація сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказані виплати здійснюються відповідними органами та мають разовий характер. Отже, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього покладний обов'язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та їх сімей.

Разом з тим, нормами спеціального закону не визначається поняття сім'я, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та порядок отримання компенсацій.

Статями 37, 38 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено перелік непрацездатних членів сімей , які є утриманцями, і такими вважаються:

1. Діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків;

2.Батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли : чоловіки-60 років, жінки-55 років;

3.Один з батьків або чоловік (дружна), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працюють;

4.Дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх утримувати.

Отже, до виниклих правовідносин відповідачем необґрунтовано не було застосовано вказані норми закону.

Таким чином, однією з головних умов для надання права на призначення одноразової компенсації у разі втрати годувальника є недосягнення дитиною померлого громадянина 18 річного віку.

З матеріалів справи вбачається, що дочка позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_2 та не досягла 18-річного віку на час смерті свого батька, а отже була непрацездатною і перебувала на його утриманні. Той факт, що її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, ніяким чином не спростовує той факт, що вона перебувала на утриманні батька, який згідно із вимогами чинного законодавства зобовязаний був її утримувати до досягнення повноліття (ст. 180 СК України).

Наданою позивачкою довідкою № 1230 від 04.07.2013 року, виданою Київською ОДА, підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 із числа ліквідаторів 1 категорії, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

Проаналізувавши встановлені обставини, надані докази у їх сукупності, суд вважає, позов є обґрунтованим, і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 37, 38 Закону України Про пенсійне забезпечення ст. ст. 8-14, 71, 159, 160-164, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА Київської області щодо відмови ОСОБА_1, як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у нарахуванні і виплаті одноразової компенсації у звязку з втратою годувальника, неправомірними.

Зобов*язати Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА Київської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1, як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразову компенсацію у звязку з втратою годувальника (батька) - ОСОБА_2, відповідно до положень Закону.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Н.П.ОСОБА_6