Справа № 804/8259/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" червня 2015 р. справа № 804/8259/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2014 р. у справі № 804/8259/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

встановив:

01.07.2013 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 20.05.2013 року № 648-р «Про анулювання ліцензії».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.01.2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду вмотивована тим, що у позивача не працює ОСОБА_2, в протоколі про адміністративне правопорушення ДН № 011683 від 27.03.2013 року відсутній підпис ОСОБА_2, не зазначено про відмову від підписання протоколу, а тому відповідачем не доведено факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції до спірних правовідносин не застосував вимоги ст. 25 Кодексу законів про працю України, крім того зазначає, що законний представник неповнолітнього представляє його інтереси виключно у випадках перебування неповнолітнього в статусі потерпілого чи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

До судового засідання сторони, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання не зявились, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2013 року співробітниками Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області виявлено та задокументовано факт порушення правил торгівлі в частині продажу особі, яка не досягла 18 років тютюнових виробів реалізатором магазину «Хліб», що належить позивачеві. Відносно реалізатора магазину ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 156 Кодексу України пр. адміністративні правопорушення, який направлено для розгляду та прийняття рішення до адміністративної комісії за місцем мешкання правопорушника.

На підставі вказаної перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 040269 від 18.05.2013 року, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу за продаж тютюнових виробів особі, якій не виповнилось 18 років, а також розпорядження № 648-р від 20.05.2013 року «Про анулювання ліцензії», відповідно до якого анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями позивача.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, є акт перевірки додержання субєктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обовязкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок субєкта підприємницької діяльності, повязаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до матеріалів справи підставою для застосування фінансових санкцій стали матеріали про вчинення адміністративного правопорушення продавцем магазину, що належить позивачу, котрі були складені та направлені на адресу відповідача співробітниками Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДН № 011683 від 27.03.2013 року працівниками Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області зазначено, що близько 17 годин 20 хвилин, перебуваючи на робочому місці в магазині позивача продавець ОСОБА_2 продала неповнолітньому ОСОБА_3 пачку сигарет «Бонд-сірий». Як вбачається з матеріалів справи, факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів відбувся у відсутність відповідача та підтверджується поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, протоколом про адміністративне правопорушення ДН №011683 від 27.03.2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно ст. 24-1 Кодексу законів про працю України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Таким чином колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції, що позивач має лише одного продавця, з яким укладено трудовий договір, яким не є ОСОБА_2, оскільки норми ч. 4 ст. 24 та ст. 24-1 Кодексу законів про працю України дають змогу останній працювати певний період часу без укладання будь-яких договорів, а допущене порушення трудового законодавства з боку позивача, як роботодавця, не нівелює вчиненню правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про законного представника неповнолітнього, колегія суддів зазначає, що ст. 270 Кодексу України про адміністративні правопорушення інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що при відібрані пояснень у неповнолітнього, якому продавець ОСОБА_2 продала тютюнові вироби, обовязкова участь законного представника неповнолітнього, оскільки останній є свідком і не є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в звязку з тим, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення № 111 від 18.04.2013 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років є чинною та не оскаржена в установленому законом порядку, то факт скоєння адміністративного правопорушення останньою є встановленим.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2014 р. у справі № 804/8259/13-а скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун