Справа № 0418/3516/2012
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0418/3516/2012
Провадження № 6-а/0203/2/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Лісіцині М.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши подання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення,

встановив:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2013 р. у справі № 0418/3516/2012 (2а/0203/37/2013) частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 зобовязано Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 50 процентів мінімальної пенсії за віком, з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням раніше проведених виплат за період з 03.08.2008 року по 22.07.2011 року. 15 грудня 2014 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська видано виконавчий лист № 0418/3516/2012 на виконання цієї постанови. Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 було поновлено строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

19.05.2015 року відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з повторним поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в якому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 0418/3516/2012 від 27.11.2014 року, із зобовязання здійснити перерахунок та виплатити пенсію на стягнення 50 155 грн. 28 коп.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що відповідно до чинного бюджетного законодавства України додаткові виплати, повязані з перерахунком пенсій за судовими рішеннями про зобовязання здійснити перерахунок пенсій здійснюються за додатковими відомостями після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Фінансування видатків на виплату перерахованих за судовими рішеннями пенсій за 2013 рік не передбачається. Натомість чинне законодавство передбачає фінансування виплат за судовими рішеннями про стягнення коштів. Таким чином, без зміни способу і порядку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2013 року, її виконання є неможливим, що порушує конституційний принцип обовязковості судових рішень та спричиняє порушення Європейської конвенції з прав людини. В судовому засіданні представник заявника підтримав подання, просив його задовольнити.

Позивач в судовому засіданні подання підтримав, просив змінити спосіб виконання рішення

Представник Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що своєю постановою Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд від 15 листопада 2013 р. у справі № 0418/3516/2012 (2а/0203/37/2013) задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, зобовязав Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2013 р. у справі № 0418/3516/2012 (2а/0203/37/2013) та наведених процесуальних норм дає підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є обраним видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідженням адміністративного суду під час прийняття постанови. При цьому слід зазначити, що в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду фактично можливе (за умов виділення фінансування в порядку, визначеному бюджетним законодавством України), хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання судового рішення.

Наведене відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим у постановах від 11 листопада 2014 року у справах № 21-394а14, № 21-475а14, від 13 січня та 17 лютого 2015 року у справах № 21-604а14 та № 21-622а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-78а15.

Відповідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Підстав для іншого застосування норм процесуального права, ніж у наведених вище постановах Верховного Суду України не вбачається.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 Льва Матвійовича слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 165, 263 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну чи встановлення способу і порядку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2013 р. у справі № 0418/3516/2012 (2а/0203/37/2013) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровську відмовити.

Ухвала набуває чинності в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в порядку письмового провадження або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко