Справа № 2-а-504/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/1007/504/11, cправа № 2-а-504/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» лютого 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Топорковій М.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати виплатити їй несплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік. Посилається на те, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, має статус громадянки, евакуйованої із зони відчуження у 1986 році, категорії ІІ категорії у звязку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, і, відповідно до ст.48 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Проте, відповідач, всупереч вимогам Конституції України та вищезазначеному закону, через свої неправомірні дії, не нарахував їй вчасно сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік передбаченому цим Законом.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала й просила відмовити позивачу їх задоволенні з тих підстав, що розмір і порядок виплат, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначалися Постановами Кабінету Міністрів України виходячи із можливостей Державного бюджету України. Відповідач у справі не є головним розпорядником коштів Державного бюджету України за програмами, якими передбачено виплату компенсацій постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Будь-яких порушень відповідачем прав позивача допущено не було, оскільки розмір компенсації був визначений у межах бюджетних асигнувань, встановлених на такі цілі.

Крім того, в запереченнях зазначається, що Законами України про Державний бюджет на 2009-2010 роки кошти для виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачені не були.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є евакуйованою із зони відчуження у 1986 році ІІ категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 026284, виданим 17 березня 1993 року, копія якого міститься в матеріалах справи, у звязку з чим і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Броварської міської Київської області.

Відповідно до абзацу 6 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону України від 06 червня 1996 року) щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, ІІ категорії три мінімальних заробітних плат.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V дію абзаців другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відносно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 вищезазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Здійснюючи відповідну виплату, субєкт владних повноважень для встановлення розміру, який підлягає виплаті ОСОБА_2, повинен був керуватися абзацом 6 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону від 09 липня 2007 року, якою встановлено, що евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, ІІ категорії здійснюються виплати у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Із змісту ст.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми 48 цього Закону.

Згідно підпункту 11 пункту 28 Розділу 11 внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VІ текст статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції: «одноразова компенсація евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними, такими, що не відповідають Конституції України.

Вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного закону, що визнаний неконституційним, і є загальнообовязковими для всіх судів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають не постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

З урахуванням викладеного позивачу належала до виплати за 2009 рік та 2010 рік щорічна допомога на оздоровлення, як особі, яка є евакуйованою із зони відчуження у 1986 році ІІ категорії в розмірі трьох мінімальних заробітних плат на момент виплати згідно частин 4, 5, 7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки діючий Закон має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.92 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 7-11, 71, 86, 159-163, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_2 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік всупереч вимогам статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області провести перерахунок і виплатити ОСОБА_2 недоодержану суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин