Справа № 818/1990/15
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 р. Справа № 818/1990/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Кохан Т.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Сумський авторемонтний завод", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 12 січня 2015 року № НОМЕР_1.

Свої вимоги мотивує тим, що Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі ДПІ в м. Сумах) було проведено камеральну перевірку публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" (далі відповідач, ПАТ "Сумський авторемонтний завод") на підставі даних, зазначених в уточнюючій декларації з плати за землю за 2014 рік, додатку № 1 «Відомості про наявні земельні ділянки» та уточнюючому розрахунку до декларації за плати за землю, додатку № 1 «Відомості про наявні земельні ділянки». За результатами перевірки ДПІ в м. Сумах було складено акт про результати камеральної перевірки від 19.12.2014 року № 5070/1503/05422065 (далі Акт перевірки), відповідно до якого встановлено заниження суми податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за жовтень 2014 року на суму 23 642,14 грн. На підставі вищезазначеного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.01.2015 року № НОМЕР_1, яким підприємству було донараховано 23 642,14 грн. орендної плати за земельну ділянку та 11 821,07 грн. штрафних санкцій. Проте при складані Акту перевірки та податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Сумах не було враховано те, що згідно з п. 2.1 договору від 05.11.1998 року № 253, укладеного між ПАТ "Сумський авторемонтний завод" та Сумською міською радою на право тимчасового користування землею, орендна плата на рік становить розмір середньої ставки земельного податку та відповідно до п. 274.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього кодексу. А тому висновки ДПІ в м. Сумах про порушення позивачем податкового законодавства є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, до канцелярії суду надав заперечення, в якому обґрунтовував свою позицію тим, що хоча розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди, разом з тим, справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства. Сплата платежів, до яких віднесено і плату за землю (ст. 9 ПК України) не може залежати від умов договору. Принципові засади такого регулювання містяться в статті 67 Конституції України, відповідно до якої, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, закріплює обовязок, а не зобовязання.

Оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати відбулося не у звязку з волевиявленням сторін, а у звязку зі зміною розміру орендної плати відповідно до Закону, то необхідність сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у новому розмірі виникла у ПАТ «Сумський авторемонтний завод» незалежно від змін до договорів оренди за ініціативою сторін таких договорів.

Через те, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування і сплати якого регламентований положенням Податкового кодексу України, то положення договору оренди земельної ділянки, які суперечать ПКУ в частині визначення розміру орендної плати, не можуть застосовуватися та мати пріоритет над нормами ПКУ.

Відповідно, позивач безпідставно узгодив податкове зобовязання по орендній платі земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки, чим порушує вимоги податкового законодавства України. Тому адміністративним позов ПАТ «Сумський авторемонтний завод» є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4 п. 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку статті 75, 86 розділу II Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області була проведена камеральна перевірка податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014 рік ПАТ «Сумський авторемонтний завод».

За результатами перевірки було складено акт про результати камеральної перевірки податкової декларації з плати за землю від 20.01.2015 № 158/1503/05422065. Відповідно до висновку Акта перевірки було встановлено заниження суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за жовтень 2014 року.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Сумський авторемонтний завод» має в користуванні земельну ділянку площею 39577 кв. м. за адресою м. Суми, проспект Курський, 26 (договір оренди від 05.11.1998 р., терміном дії до 05.11.2023., орендодавець земельної ділянки - Сумська міська рада, нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації - 302,70 грн.)

Перевіркою встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за жовтень 2014, визначений ПАТ «Сумський авторемонтний завод» в податковій декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014 рік є меншим, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, оскільки визначене платником податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за жовтень 2014 року по проспекту Курський, 26, становий 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що призвело до зниження податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальні власності за жовтень 2014 року на 23642,14 грн., чим було порушено вимоги п.п. 288.5.1 п. 288 ст. 288 Податкового кодексу України щодо визначення мінімального річного розміру оренди оплати за земельні ділянки державної та комунальної власності для всіх категорій земель, крім сільськогосподарського призначення, на рівні трикратного розміру) відповідного земельного податку.

За результатами акту ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.01.2015 № НОМЕР_1 про збільшення податкового зобов'язання орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб за основним платежем у сумі 23642,14 грн. та на підстави пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, з урахуванням повторності порушення, застосовано штраф у розмірі 11821,07 гривень.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) вбачається, що користування землею в Україні є платним.

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За змістом пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обовязок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Порядок оподаткування землі в Україні, починаючи з 01 січня 2011 року, визначається розділом XIII Податкового кодексу України. Питання орендної плати за землю врегульовані статтею 288.

Згідно п. 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу;

- для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12% нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, чим встановлений пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 02 грудня 2014 року по справі №21-274а14 (а.с.50-52), яка, згідно ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 12 січня 2015 року № НОМЕР_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 07.07.2015 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек