Справа № 2-а/2506/7202/11
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/7202/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2011 р. м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
головуючої судді Карапута Л.В.,
при секретарі Антоненко Л.А.,
з участю: сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Чернігівського гарнізону, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просив визнати протиправними дії військової прокуратури Чернігівського гарнізону та військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати вихідної допомоги згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язати військову прокуратуру Чернігівського гарнізону внести зміни в наказ № 174 від 28.12.2010 року, яким призначити виплату вихідної допомоги згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру`за 22 роки роботи прокурором, слідчим прокуратури та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити вихідну допомогу відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру`у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за 22 роки роботи прокурором, слідчим прокуратури з врахуванням проведеної виплати грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В судовому засіданні позивач позов підтримав і наполягав на його задоволенні.
Представник відповідача військової прокуратури Чернігівського гарнізну просив відмовити в задоволенні позову та подав письмові заперечення.
Представник співвідповідача військової частини НОМЕР_1 подав письмові заперечення проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Наказом Міністра оборони України від 16.12.2010 року № 1463 позивач був звільнений з військової служби у запас за п. «б`частини 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом ВО військового прокурора Чернігівського гарнізону від 28.12.2010 року № 174 позивача було виключено зі списків особового складу військової прокуратури Чернігівського гарнізону.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовці, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
При звільненні позивачем було обрано право отримувати пенсію за Законом України «Про прокуратуру».
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2010 року за позовом ОСОБА_1 визнано протиправним рішення суб`єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова від 14.07.2010 року, щодо невизнання права ОСОБА_1 на зарахування часу проходження військової служби у Збройних Силах в період з 05 грудня 1988 року до 13 жовтня 1995 року до 20 річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, передбачену законодавством для прокурорів і слідчих. Визнано, що ОСОБА_1 має право на зарахування до 20 річного стажу роботи , що дає право на пенсію за вислугою років, передбачену законодавством для прокурорів і слідчих, поряд зі стажем роботи на прокурорських посадах в органах прокуратури України, часу проходження військової служби у Збройних Силах в період з 05 грудня 1988 року до 13 жовтня 1995 року та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова зарахувати до 20 річного стажу роботи позивача, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років працівникам прокуратури час проходження військової служби з 05 грудня 1988 року до 13 жовтня 1995 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».
Згідно розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію ( а.с. 16 ) календарний строк служби ОСОБА_1 складає 22 роки.
З 13 жовтня 1995 року по 28 грудня 2010 року позивач проходив військову службу в органах військової прокуратури.
21 лютого 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова позивачу була нарахована і призначена пенсія довічно за вислугою років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру».
Наказом ВО військового прокурора Чернігівського гарнізону від 28.12.2010 року № 174 позивачу була призначена одноразова грошова допомога у розмірі 50% місячного забезпечення за кожний повний календарний рік служби у відповідності до ст. 15 п. 2 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».
Відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру`прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.
З 21.02.2011 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а грошову допомогу отримав відповідно до ст. 15 п. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`в розмірі 77686 грн. 62 коп.. Разом з тим, чинне законодавство України не встановлює додаткових обмежень, щодо отримання одноразової грошової допомоги.
В березні 2011 року позивач звернувся до військового прокурора Чернігівського гарнізону з заявою про видання наказу та виплату грошової допомоги згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», проте отримав відмови мотивуючи тим, що отримав грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Однак Закон України Про прокуратуру», що регулює дане питання, не містить застережень чи обмежень, що звужують права громадян.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та діяли відповідно не у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України. При цьому посилання військового прокурора, що при прийнятті наказу не було відомо, яку призначать пенсію позивачу, тому допомога була призначена не по Закону України «Про прокуратуру», суд не може взяти до уваги, оскільки позивач звільнявся зі служби саме з органів прокуратури, тому відповідно мав право на отримання допомоги відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Оскільки рішенням суду встановлено право позивача на пенсійне забезпечення за вислугою років працівникам прокуратури та призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру`після прийняття прокурором наказу про звільнення та призначення допомоги, тому ОСОБА_1 має право на отримання допомоги відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити вихідну допомогу відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру`у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за 22 роки роботи прокурором, слідчим прокуратури з врахуванням проведеної виплати грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 12, 71, 158, 162 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити вихідну допомогу ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру`у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за 22 роки роботи прокурором, слідчим прокуратури з врахуванням проведеної виплати грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: