Справа № 522/7985/15-а
Суддя: Івченко В. Б.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/522/381/15
Справа №522/7985/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Івченко В.Б.

при секретарі Січінава М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, та просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, врахувати при розрахунку її пенсії інші види виплат, індексацію заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси донарахувати та виплатити їй пенсію з часу звернення за її призначенням, а саме з 31.01.2011 року в розмірі 83% заробітної плати не змінюючи базовий місяць, з урахуванням всіх складових на які нараховується єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування ,в тому числі інших виплат індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань , мотивуючи свої вимоги тим, що вона працювала в органах державної служби та отримує пенсію з 31.01.2011 року на підставі Закону України «Про державну службу» в розмірі 83% від середнього заробітку. При призначенні їй пенсії державного службовця, вона надала відповідачу довідку для розрахунку заробітної плати, яка враховується для обчислення розміру пенсії. Однак, відповідачем не було включено складові заробітної плати: індексація, матеріальна допомога на оздоровлення в сумі, яку вона отримувала до щорічної відпустки та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань з яких вона сплачувала єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач зверталась до відповідача надавши довідку № 37/Ч/15-32-05-02-11 від 05.02.2015 року з заявою в якій просила упорядкувати нараховану їй пенсію згідно з Законом України «Про державну службу включивши «інші виплати» в розрахунок пенсії, на що отримала від відповідача відповідь від 26.03.2015 року № 118/Ч/-11, про відмову включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань через те, що вони не відносяться до складових заробітної плати державних службовців. Вважає вказані дії відповідача неправомірними.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працювала в органах державної служби в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та з 31.01.2011 року отримує пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», проте при розрахунку її пенсії не було враховано низку виплат.

Згідно Довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 37/Ч/15-32-05-02-11 від 05.02.2015 року, виданою ДФС України Головного управління ДФС в Одеській області, до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи входили «інші виплати», в які включалися індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань. На всі виплати, включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вищевказані виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої Управлінням пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси розраховувалась пенсія позивача.

Позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії, проте листом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 118/Ч-11 від 26.03.2015 року, позивачу було відмовлено у вказаному перерахунку.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 вказаного Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч.7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці», який є загальним законом та розповсюджує свою дію в тому числі на визначення заробітної плати державних службовців, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право па даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Отже, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, та матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і мають прийматися в розрахунок при нарахуванні пенсії позивачеві, оскільки були запроваджені із вступом в силу Закону України «Про державну службу», тобто 28.12.1993 року.

Таким чином, позивач отримувала такі надбавки під час перебування на державній службі та була звільнена зі служби після їх запровадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Таким чином, неврахування відповідачем складових заробітної плати, на підставі якої встановлюється пенсія, здійснюється перерахунок пенсії, запроваджених нормативно-правовими актами, які фактично виплачувались державним службовцям під час проходження ними державної служби, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили - Закону України «Про державну службу»,Закону України «Про оплату праці», а також Постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на яку посилається відповідач в обґрунтування відмови.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року та від 28 травня 2013 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того у відповідності до ч.1, ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити за період з 01.03.2015 року. В частині вимог з 31.01.2011 року по 28.02.2015 року позов залишити без розгляду, оскільки позивачкою пропущений строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 33,37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 8, 9, 10, 11, 17,18,49, 51, 70, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2015 року в розмірі 83% заробітної плати не змінюючи базовий місяць з урахуванням всіх складових в тому числі інших виплат - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, у разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії цієї постанови, а для субєктів владних повноважень, яких було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_2