Справа № 311/1979/15-а
Суддя: Пушкарьова С. П.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/311/13/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

за участю: секретаря Четвертак Л.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3, головного державного інспектора Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування припису та постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3, головного державного інспектора Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування припису та постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 05 травня 2015 року головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4 було винесено припис № 60, яким позивача зобов'язано зупинити будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція квартири АДРЕСА_1. м. Василівка, Запорізька область».

19 травня 2015 року заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову № 68 у справі про адміністративне правопорушення про порушення позивачем ОСОБА_2 абз. 2 ч. 2, ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 16 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466.

Позивач вважає оскаржувану Постанову № 68 та припис від 05.05.2015 № 60 незаконними та такими, що підлягають скасуванню з підстав, наведених нижче.

В оскаржуваних рішеннях інспекторів будівельного контролю вказано, що замовником будівництва ОСОБА_2 виконано будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1, а саме влаштовано дверний проріз у зовнішній стіні, без права на їх виконання, тобто, без декларації про початок виконання будівельних робіт.

На думку позивача, проведені роботи за вищевказаною адресою не є реконструкцією, оскільки підпадають під визначення поняття «перепланування», яке міститься в Наказі Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» та які, в свою

чергу, не передбачають подання декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім того позивач вказує, що при винесенні постанови відповідачем не враховано наступні факти: діяння з перепланування приміщення вчинені позивачем вперше; вказане діяння не є умисним; не враховано стан позивача, зокрема, наявності факту, що позивач та її малолітня дитина є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи; позивач на момент винесення рішення та на даний час не працює.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати припис № 60 від 05.05.2015, винесений головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4; визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 68 від 19.05.2015, винесену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за підставами, викладеними в ньому.

В судове засідання представник відповідача не зявився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення в яких зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, складена відповідачем, є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2).

Даний спір є публічно-правовим, оскільки, виник з публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, а саме, заступника начальника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, який реалізовував у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні функції щодо прийняття рішень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.7 ст.96 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 05 травня 2015 року головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4 було винесено припис № 60, яким позивача ОСОБА_2 зобов'язано зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції на об'єкті «Реконструкція квартири АДРЕСА_1. м. Василівка, Запорізька область» до отримання права на виконання будівельних робіт в установленому чинним законодавством порядку (а.с. 6,7).

19 травня 2015 року заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову № 68, якою позивача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Згідно постанови встановлено, що замовником будівництва (ОСОБА_2О.) виконано будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_2, а саме, влаштовано дверний проріз у зовнішній стіні. Зазначені роботи виконано без права на їх виконання, а саме, без декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням абз. 2 ч. 2, ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 16 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466.

Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон), Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 (далі - Правила).

Згідно Закону, реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється (ч.2 ст. 36); замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (ч.8 ст. 36).

Відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затверджених ПКМУ № 466 від 13.04.2011, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту (абз. 1 п. 1); виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорії складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється. Замовник несе згідно із законом відповідальність за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (пункт 16).

Правилами визначено поняття термінів «реконструкція», «перепланування» та ін.. Так, реконструкція жилого будинку - це комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог; а до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

З пояснень представника позивача та зі змісту наданих позивачем доказів встановлено, що ОСОБА_5 здійснювала роботи зі встановлення дверного прорізу у зовнішній стіні, що не є реконструкцією жилого будинку згідно діючого законодавства, а є елементом перепланування, яке в свою чергу не відноситься до будівельних робіт в розумінні Порядку виконання будівельних робіт та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже, для виконання вказаних робіт не передбачено подання декларації про початок виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винесені відповідачами, як субєктами владних повноважень, припис № 60 від 05.05.2015 та постанова № 68 по справі про адміністративне правопорушення від 19.05.2015, є незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати твердження позивача, але таких доказів постанова не містить.

На думку суду відповідачем не доведено, що в даному випадку при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення за ст. 96 ч. 7 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 було дотримано норм діючого законодавства, а саме, вимог КУпАП щодо зясування наявності вини позивача при вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, суд вважає, що відповідачем було порушено вимоги КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або за умов її належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Відомості про виконання вказаних дій відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 256, 258, 283, 293, ст.ст. 6-14, 71, 128, 158-163, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до заступника начальника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3, головного державного інспектора Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування припису та постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати припис № 60 від 05.05.2015, винесений головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_4

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 68 від 19.05.2015, винесену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6