Справа № 810/1295/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1295/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарлан Груп» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарлан Груп» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві про: визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття як податкової звітності ТОВ «Дарлан Груп» податкової декларації з ПДВ, додатків до неї за грудень 2014 року, та податкової декларації з ПДВ і додатку до неї № 5 за січень 2015 року; зобов'язання відповідача відобразити показники податкової звітності ТОВ «Дарлан Груп»; зобов'язання відповідача внести показники податкової звітності ТОВ «Дарлан Груп», , в тому числі зобов'язання відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказані періоди; заборону використання та передачу податковими органами в ході проведення перевірок контрагентів ТОВ «Дарлан Груп» даних, встановлених в ході співставлення показників податкових зобов'язань та податкового кредиту даного суб'єкта господарювання, щодо не відображення показників податкової звітності з ПДВ за грудень 2014 року та січень 2014 року в податкових базах.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування факту порушення його законних прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Дарлан Груп», код за , зареєстроване як юридична особа 10.07.2014 року Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві; зареєстроване місцезнаходження станом на момент звернення до суду та розгляду справи - Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, буд. 7Б, офіс 9.

У січні 2015 року позивачем на адресу відповідача шляхом електронного декларування направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року разом із додатками № 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1)» та №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)».

Пакет вказаної звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року був прийнятий відповідачем 20.01.2015 через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України та передано до районного рішення - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, про що свідчать відповідні квитанції №1 та №2, які додані до позовної заяви та наявні в матеріалах справи (а.с. 74-75).

У лютому 2015 року Товариством на адресу відповідача кур'єрською службою направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року разом із додатком №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)».

Пакет вказаної звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року був вручений відповідачеві кур'єром 20.02.2015, про що свідчать транспортна накладна та роздруківка з сайту кур'єрської служби «Point 2 Point», які додані до позовної заяви та наявні в матеріалах справи (а.с. 82-83).

Посилаючись на те, що відповідачем протиправно не була прийнята, як податкова звітність, декларація за грудень 2014 року та січень 2015 року та не відображена вказана звітність у базах даних контролюючого органу, та вважаючи такі дії протиправнми, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в основу обґрунтування позовних вимог позивач поклав не відображення відповідачем у інформаційних базах показників податкової звітності Товариства з ПДВ за грудень 2014 року, січень 2015 року.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року № 233.

За визначеннями, що містяться в указаній Інструкції, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; а квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Підпунктами 7.5, 7.6 пункту 7 цієї Інструкції передбачено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Таким чином, підтвердженням як прийняття, так і відмови в прийнятті документа являється друга квитанція, яка має містити, зокрема, відомості про документ, який приймається (не приймається), а у разі, якщо документ не прийнято - причини неприйняття.

Судом установлено, що згідно квитанції №2, копія якої наявна в матеріалах справи, відповідачем прийнято.

Позивачем не наведено і не надано жодного рішення відповідача про неприйняття податкової звітності позивача з ПДВ.

Крім того, позивач не надав належних і достатніх доказів на підтвердження обставин щодо не відображення відповідачем показників податкової звітності, а посилається виключно на те, що ці обставини стали відомі йому від контрагентів.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності позовних вимог.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарлан Груп» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарлан Груп» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного Управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.