Справа № 22-а-23784/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія89Доповідач у 2 інстанціїТамара
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду Київської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2006 2010 роки протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 2006 року по грудень 2009 року в сумі 3961,40 грн., за 2010 рік з 01.01 по 31.01 в сумі 139,00 грн.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову відповідача щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із 01.01.2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і в подальшому в такому ж розмірі до зміни в законодавстві.

В апеляційній скарзі УПФУ в м. Буча Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Буча Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте таке підвищення на протязі 2008 та 2009 років в належному розмірі позивачу не виплачувалась.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд прийшов до правильного висновку про те, що відповідач як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та підвищень, доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог закону підвищення до пенсії позивача нараховувалось та виплачувалось у неналежному розмірі.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляції щодо правомірності дій відповідача з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Доводи апеляції щодо відсутності механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не є підставою для невиконання вимог зазначеного Закону та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності проведення перерахунку та виплати позивачу зазначеного підвищення до пенсії.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши абзац третій резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача із адміністративним позовом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, пропущення строку звернення до адміністративного позову є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За таких обставин з огляду на доводи апеляції відповідача має бути зобовязано провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивача в межах передбаченого законом строку звернення до суду за захистом порушеного права із 16.02.2009 року.

Також помилковими суд вважає висновки суду до зобовязання відповідача в подальшому виплачувати позивачу таке підвищення, оскільки не може бути передбачено судом першої інстанції на подальше порушення відповідачем передбачених законом прав, свобод чи інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із 16.02.2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вже проведених виплат».

В іншій частині постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: