Справа № 2а/0570/822/2012
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/9991/30837/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2012 у справі № 2а/0570/822/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СоюзПромінвестДонбас"

до 1. Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, 3. Управління Державної казначейської служби України у Куйбишевському районі м. Донецька

про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 2 293 469,00 грн.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із судовими рішеннями, держаний податковий орган до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду, враховуючи заявлені вимоги у касаційній скарзі про заміну відповідача на правонаступника, у відповідності до вимог ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив заміну відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з вимогами чинного законодавства за результатами фінансово - господарської діяльності позивач подав до органу державної податкової служби податкову звітність за встановленою формою. Відповідно до податкових декларацій з ПДВ у Товариства виникло перевищення податкового кредиту над сумами податкових зобов'язань за березень 2010 року, суму якого було заявлено платником до відшкодування. Однак, як встановлено судами, Товариству у передбачений законом строк не було відшкодовано ПДВ за березень 2010 року, що стало підставою для звернення до суду.

Фактичною підставою затримки у виплаті позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ слугували прийняті за наслідками проведених податкових перевірок за грудень 2009 року - серпень 2010 року податкові повідомлення - рішення, якими позивачу зменшено суми бюджетного відшкодування за березень - серпень 2010 року, зменшено від'ємне значення з ПДВ та донараховано суми податкових зобов'язання з цього податку.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний суд, послався на те, що зазначені податкові повідомлення - рішення оскаржені позивачем в судовому порядку та скасовані. При цьому суд зазначив, що судовими рішеннями у справах № 2а/0570/4771/2011, № 2а/0570/6512/2012, які набрали законної сили, встановлено право позивача та наявність підстав для повернення надмірно сплаченого податку в ціні придбаних товарів (послуг). Таким чином, ухвалюючи судове рішення, суди з урахуванням обставин, встановлених судовими рішеннями у іншій справі, та керуючись п. 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, дійшли висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення (ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На час розгляду цієї справи судові рішення у справах № 2а/0570/4771/2011, № 2а/0570/6512/2012 за наслідками перегляду в апеляційному порядку набрали законної сили, а тому судами попередніх інстанцій згідно з правилами, встановленими ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно не перевірялись обставини, які були встановлені судовими рішеннями в у інших адміністративних справах.

Таким чином, враховуючи пп. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, суд касаційної інстанції приходить до висновку про правомірність задоволення вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 2 293 469,00 грн.

Посилання податкового органу на те, що судові рішення, якими було визнано протиправним податкові повідомлення - рішення про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування та донарахування податкового зобов'язання, оскаржені до Вищого адміністративного суду України є безпідставними, оскільки оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку є реалізацією особи наданого Законом права на оскарження судових рішень та не впливає на момент набирання законної сили рішення суду. У разі скасування чи зміни судового рішення, яке вже було виконано, суд касаційної інстанції згідно ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України одночасно може вирішити питання про поворот виконання судових рішень, якщо це необхідно для відновлення правового становища.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за правильне касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2012 у справі № 2а/0570/822/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко