Справа № 606/63/15-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 р. Справа № 876/2199/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.02.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити пенсію,-

встановив:

13.01.2015 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку згідно з ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 04.08.2014 року.

ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що він, будучи ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році ІІ категорії, має право на пільгову пенсію по віку, передбачену ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки з 20 грудня 1986 року по 21 травня 1987 року він приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позивач зазначає, що статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.
18 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, надавши при цьому копії : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, військового квитка, архівної довідки, довідки з місця роботи про нарахування заробітної плати, а також інші документи, необхідні для призначення пенсії.
Однак, рішенням комісії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області від 17 листопада 2014 року позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю даних про дні виїзду в зону відчуження та недостатністю в нього загального стажу роботи.
ОСОБА_1 вважає таку відмову Пенсійного фонду незаконною, такою, що порушує його законні права та інтереси та просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із 4 серпня 2014 року.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.02.2015 р. позов задоволено частково.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку згідно з ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 серпня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем невірно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження з 20.12.1986 року по 21.05.1987 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Пенсійний фонд зокрема зазначає, що ОСОБА_1 для оформлення пенсії було подано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копію військового квитка, архівну довідку про стаж роботи в колгоспі «Золотий колос», с.Дарахів №Г-182 від 18.08.2014р. та трудову книжку. Інших документів, що стверджують період роботи в зоні відчуження, представлено не було.
Управлінням відправлені запити в Галузевий державний архів Міністерства оборони України за № 4889/03 від 22.09.2014р., про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на ОСОБА_1 . Проте згідно архівної довідки, одержаної з Міністерства оборони України, відомостей про дні виїзду в зону ОСОБА_1 немає, документи втрачені.
Згідно поданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_2 становить 13 років 25 днів.
Як наслідок, апелянт вважає, що в даному випадку позивачу правомірно було відмовлено в призначенні пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 8 липня 1998 року Тернопільською обласною державною адміністрацією із штампом про перереєстрацію від 08.07.1998 року (а.с.6).
Згідно із наявною у матеріалах справи Довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 1 лютого 1999 року № 51/1/1267, ОСОБА_1 в складі військової частини № НОМЕР_2 з 20 грудня 1986 року по 21 травня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10).
Аналогічна інформація про прийняття позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС міститься також у Довідці військової частини № 43187 від 21 травня 1987 року №783 (а.с.11).
Відповідно до даних, що містяться у військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 09.11.1982 року, позивач у період з 20 грудня 1986 року по 21 травня 1987 року виконував обов`язки із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (а.с.7).
Із відомостей нарахування зарплати ОСОБА_1 за грудень 1986 року-травень 1987 року Дружбівського комбінату «Будіндустрія» Тернопільського облагробуду вбачається, що позивачу нараховувалась та виплачувалась підвищена заробітна плата як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12).
Зі змісту листа Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 13 січня 2015 року № 05-02/102 вбачається, що Тернопільською обласною державною адміністрацією в 1998 році ОСОБА_1 було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 8 липня 1998 року видане відповідне посвідчення категорії 2 на підставі довідки військової частини НОМЕР_2 від 21 травня 1987 року № 783 та довідки Дружбівського комбінату «Будіндустрія» Тернопільського облагробуду про підвищену оплату праці, які підтверджують факт його роботи в зоні відчуження до 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та у 1987 році - не менше 14 календарних днів (а.с.26).
Крім того, згідно із Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК-313 «Зв`язокбуд-3» (Російська Федерація) від 11 грудня 2014 року № 31/ок, ОСОБА_1 дійсно працював у вказаному господарському товаристві з 10 березня 2008 року по 27 лютого 2009 року, з 27 лютого 2012 року по 25 січня 2013 року, з 27 березня 2013 року по 6 березня 2014 року (а.с.13).
18 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав вищевказані документи.
Рішенням комісії управління Пенсійного фонду України у в Теребовлянському районі Тернопільської області від 17 листопада 2014 року № 5829/03 позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю даних про дні виїзду ОСОБА_1 в зону відчуження та відсутністю у нього загального стажу роботи (а.с.8-9).
Позивач вважає зазначену відмову неправомірною, такою, що порушує його законні права та інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовом до Пенсійного фонду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема : учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

В силу абз.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регламентовано порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В контексті даних норм Закону, судом апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи належних та допустимих письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках та його віднесено до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , яке відповідає вимогам, встановленим п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено перелік документів, які необхідні для призначення пенсії.

Так, для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» абзацом 7 пункту «г» статті 7 вищезазначеного Порядку визначено документи, які засвідчують особливий статус особи : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Аналіз вищенаведеної норми Закону дає підстави вважати, що ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що для призначення пенсії із застосуванням ст.55 даного Закону, громадянам надається альтернатива при поданні ними відповідних документів до Пенсійного фонду. Зокрема в обов`язковому порядку для призначення пенсії особою до Пенсійного фонду повинно надаватись посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, особа має подати довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Тому, в даному випадку суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у позивача ОСОБА_1 наявні необхідні документи та інші первинні документи (які колегія суддів вважає достатніми для призначення пенсії), зокрема: заява про призначення пенсії подана 18.08.2014 року; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (2 категорія) серії НОМЕР_1 ; військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 .

Крім того, колегія суддів також бере до уваги наступні письмові докази, що містяться у матеріалах справи та підтверджують позовні вимоги ОСОБА_1 щодо його права на призначення пенсії із зменшенням (зниженням) пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», це зокрема :
- Довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 1 лютого 1999 року № 51/1/1267;
- Довідка військової частини № 43187 від 21 травня 1987 року №783;
- Відомості нарахування зарплати ОСОБА_1 за грудень 1986 року-травень 1987 року Дружбівського комбінату «Будіндустрія» Тернопільського облагробуду;
- Лист Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 13 січня 2015 року № 05-02/102 тощо.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу, і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії із зменшенням (зниженням) пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за такою пенсією (18.08.2014 р.), оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження у період з 20.12.1986 року по 21.05.1987 року.

Як наслідок, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -
ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.02.2015 р. по справі № 606/63/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар

Ухвала складена в повному обсязі 06.07.2015 року.