Справа № 2а-29/12
Суддя: Сировєтнік Т. І.
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-29/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2012 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого - судді Сировєтнік Т.І.,

при секретарі Махлай К.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, ОСОБА_4 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Порлтаваської обласної держадміністрації - про визнання неправомірним здійснення у 2011 році виплати в зменшеному розмірі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня і щорічної допомоги на оздоровлення та зобов*язання здійснити перерахунок і виплату недоплачених сум грошових допомог,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся 03.10.2011 року до Автозаводського райсуду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської районної ради м. Кременчука, ОСОБА_4 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної держадміністрації - про визнання неправомірним здійснення у 2011 році виплати в зменшеному розмірі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня і щорічної допомоги на оздоровлення та зобов*язання здійснити перерахунок і виплату недоплачених сум грошових допомог.

В позові зазначив, що відповідно до посвідчення серії Є №054873, виданого 18.11.2008 року ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської райради м. Кременчука Полтавської області він має статус інваліда війни ІІІ групи. У відповідності до ч.5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Дані виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв*язку або через установи банку шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача, пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання чи одержання грошового отримання.

Виходячи з Закону України Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Ст..21 Закону України від 23.12.2010 року Про державний бюджет України на 2011 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.04.2011 року до 01.07.2011 року на час виплати щорічної разової допомоги до 5-го травня був встановлений в розмірі 764 грн. тому, як інвалід війни ІІІ групи в 2001 році він мав отримати щорічну разову допомогу до 5-го травня у розмірі 5348 грн., які він не отримав до даного часу в повному обсязі, отримавши лише 510 грн. разової грошової допомоги до 5 травня

Крім того, відповідно до довідки серії МСЕ №0254086, виданою 21.10.2008 року Полтавською обласною МСЕК №1, йому була встановлена 3 група інвалідності внаслідок захворювання, пов*язаного з виконанням ообов*язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі чого 30.10.2008 року йому було видане . посвідчення серії А №126107 С особи, яка постраждала внасліджок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Відповідно до аб.3 ч.4, ч.5, ч.7 ст.48 Закону України від 28.02.1991 року Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 3-ої групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. На момент здійснення виплати щорічна допомоги на оздоровлення, виходячи з встановленої мінімальної заробітної плати в розмірі 960 грн., складала 3840 грн. Про те, йому була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в сумі 90 грн.

Таким чином відповідачами не було пораховано і виплачено відповідно до діючого законодавства 4838 грн. разової грошової допомоги до 5-го травня та 3750 грн. щорічної допомоги на оздоровлення.

Вважає дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської районної ради м. Кременчука, ОСОБА_4 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в неправомірності нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року та щорічної допомоги на оздоровлення, неправомірними оскільки дані нарахування та виплати відповідачі проводять всупереч вимогам ч.5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п.3 ст.22 Конституції України. Просив суд зобов*язати відповідачів провести донарахування та виплату невиплачених частин щорічної разової грошової допомоги за 2011 рік в розмірі 3750 грн. та щорічної разової допомоги до 5-го травня в розмірі 4838 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської районної ради м. Кременчука ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, вважаючи нарахування та виплату вище вказаних допомог ОСОБА_3 праці та соцзахисту Авиозаводської райради правомірними. Відповідач ОСОБА_4 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в судове засідання не прибув, бувши належним чином повідомленим про день, час, місце слухання справи в судовому засіданні, надавши свої заперечення проти позовних вимог ОСОБА_2

Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення відповідачів, дослідивши надані письмові докази матеріали адміністративної справи, суд вважає що даний адміністративний позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України, - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.2 ст.95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, - будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту(зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнані неконституційними згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 171 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

З метою реалізації положень статті 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 18.02.2004 №177 Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Пунктом 1 зазначеної постанови передбачено, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

При обчисленні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачеві ОСОБА_4 керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 № 341 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань.

Заперечення відповідача на те, що виплати щорічної допомоги проводяться за рахунок коштів Державного бюджету України, а головним розпорядником цих коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, не має значення для вирішення даної справи, оскільки, як встановлено судом, обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу щорічної виплати разової грошової допомоги покладено саме на ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Автозаводської районної державної адміністрації, яке мало при проведенні нарахування та виплаті цих коштів діяти у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України та Конституцією.

Питання відносин між суб'єктами владних повноважень щодо отримання в повному обсязі фінансування для виконання положень законів України не може погіршувати соціальний захист позивача та розмір гарантованих йому Законом соціальних виплат.

Дію ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'' на 2011 рік, в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги не призупинялося.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачу, як особі, яка має статус інваліда війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Є №054873 від 18.11.2008 року у відповідності до ч.5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту повинна бути виплачена щорічна допомога до 5 травня, яка визначена в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної пенсії на момент нарахування 764 грн.

Статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, інвалідам 3 групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати, що передбачено ч. 7 ст. 48 вищевказаного Закону.

Слід зазначити, що такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення було встановлено ст. 48 Закону України з 06.06.1996 року, відповідно до змін, внесених Законом України Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 230/96-ВР до 01.01.2008 року з моменту набрання чинності змін, внесених Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік від 28.12.2007 року.

Однак, дію абзацу 2, 4 ч. 4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із п. 37 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року.

З 01.01.2007 року дію зазначених абзаців також було зупинено у відповідності до п. 30 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (у справі № 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян) зупинення дії абзаців 2, 4 ч. 4 ст. 48 на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, передбачене пунктом 30 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року, було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ст.62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи роз*яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частиною 1 ст. 67 Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, вищевказаним Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений законом, а надано право роз*яснення порядку застосування цього Закону.

Суд не приймає до уваги твердження, що встановлення конкретних (зменшених) сум компенсацій і допомоги, допомоги на оздоровлення Кабінетом Міністрів України є виконанням норм Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки вказані дії Кабінету Міністрів не реалізують встановлені Законом права та гарантії, а змінюють та коригують встановлені цим законом права та гарантії в бік їх зменшення, чим, в свою чергу, порушують його норми, оскільки ст. 71 Закону встановлює, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно із ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 147 Конституції України Конституцій Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Стаття 150 Конституції України визначає повноваження Конституційного Суду України, до яких відносяться зокрема, вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов*язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За змістом ст. 152 Конституції України врегульоване процедурне питання, у відповідності до якого закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Законі, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Так як рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії абзаців 2, 4 ч. 4 ст. 48 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, передбачене пунктом 30 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів відповідача щодо відмови у здійсненні призначення (перерахунку) та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції до внесення змін Законом України від 28.12.2007 року, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги.

Також суд при вирішенні справи керується ст. 8 КАС України, відповідно до вимог якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом також застосовується принцип верховенства права з урахуванням судової практики та рішень Європейського Суду з прав людини.

Слід зазначити, що Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23.02.2006 року регулює відносини, що виникають у зв*язку з обов*язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, з впровадженням в українське судочинства та адміністративну практику європейських стандартів прав людини, зі створенням передумов для зменшення чисельності заяв до Європейського Суду з прав людини проти України.

Так, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на те, що відсутні фінансові можливості бюджетних асигнувань з наступних підстав.

Так, судом приймаються до уваги рішення Європейського Суду з прав людини, що були прийняті по справах Кечко проти України, Бурдов проти Росії, справа про принцип юридичної визначеності.

Таким чином, аналізуючи усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача в частині не нарахування і не виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно та одноразової допомоги відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок державного бюджету недоотриманої суми грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік, та однорпзової допомоги до 5-го травня.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, ст. 62 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік,Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, рішеннями Європейського Суду з прав людини, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, ОСОБА_4 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Порлтаваської обласної держадміністрації - про визнання неправомірним здійснення у 2011 році виплати в зменшеному розмірі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня і щорічної допомоги на оздоровлення та зобов*язання здійснити перерахунок і виплату недоплачених сум грошових допомог задовольнити.

Визнати протиправними бездіяльність ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської райради м. Кременчука, центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування ОСОБА_2 разової грошової одноразової допомоги до 5-го травня 2011 року та щзорічної допомоги на оздоровлення в 2011 році в зменшеному розмірі.

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту Автозаводської райради м. Кременчука, центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 олександровичу щорічної грошової одноразової допомоги за 2011 рік як ветерану війни та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік з врахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя:

???