Справа № 2а-5071/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 50051/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехметал» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехметал» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Промтехметал» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова, яким просило визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання поданої ним декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року податковою звітністю та зобов'язати відповідача визнати дану декларацію податковою звітністю та внести відомості про неї до даних податкового обліку платника податків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідач правомірно не визнав подану позивачем декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року податковою звітністю, оскільки на момент подачі позивачем даної декларації був відсутній додаток № 7, який згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України є її невід'ємною частиною.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач протиправно керувався Методичними рекомендаціями щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 31.12.2008 року № 827, оскільки вони не є нормативно-правовим актом, а вимоги, які впливають на права та обов'язки платника податків, мають бути передбачені виключно в нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом компетентного органу державної влади, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України. Також позивач зазначає, що відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби і нормами цього Кодексу не передбачено повноважень цих органів відмовити у прийнятті декларації чи не визнавати її податковою звітністю. Декларація з податку на додану вартість за березень 2011 року містила всі реквізити і відомості, передбачені п. п. 48.3 і 48.4 ст. 48 цього Кодексу, а інші показники, зазначені в декларації, згідно з п. 48.9 цієї статті не підлягають перевірці податковим органом при її прийнятті.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.04.2011 року ТзОВ «Промтехметал» подало до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року.

При цьому, як встановив суд, до декларації позивач долучив додатки 5 і 6, однак був відсутній додаток 7 «Розрахунок (перерахунок) частки використання сплаченого (нарахованого) податку з придбаними (ввезеними) товарами/послугами, необоротними активами між оподатковуваними операціями».

Відповідальна особа відповідача прийняла зазначену декларації, проставивши на ній штамп «Отримано з попередженням про можливість невизнання».

Листом від 20.04.2011 року № 5893/28-113 Державна податкова інспекція у Сихівському районі міста Львова повідомила ТзОВ «Промтехметал» про те, що подана ним декларація з податку на додану вартість за березень 2011 року в комп'ютерній мережі отримала статус «Не визнано як податкова декларація», оскільки була подана без обов'язкового додатку № 7. У вказаному листі позивачу також було запропоновано привести вказану звітність у відповідність з вимогами чинного законодавства та подати до державного податкового органу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність таких дій відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 48.1-48.5 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути підписана, зокрема, керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби визначений ст. 49 Податкового кодексу України.

Зокрема, п. 49.8 цієї статті встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Тобто відповідно до вимоги наведеної норми податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 цієї статті - особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку.

Відповідно до абз. 1 п. 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

А згідно з п. 49.8 статті 49 цього Кодексу під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених п. п. 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, та реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, відповідно до п. 49.10 статті 49 цього Кодексу відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Водночас згідно з п. 49.11 ст. 49 цього Кодексу у разі подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

В свою чергу, згідно з п. 49.12 цієї статті у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання або оскаржити рішення органу державної податкової служби у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до змісту наведених вище норм, на етапі подання платником податків податкової декларації, посадова особам органу державної податкової служби, яка приймає цю декларацію, має обов'язок і повноваження перевірити виключно наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, і у випадку дотримання платником податків вимог цих пунктів зобов'язана прийняти і зареєструвати таку декларацію.

Як зазначено вище, відповідальна посадова особа Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова прийняла подану представником ТзОВ «Промтехметал» податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року та, встановивши відповідність вимогам наведених вище норм, зареєструвала її в день подання - 20.04.2011 року, тобто відповідачем дотримано вимог п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України.

Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Проаналізувавши положення наведеної норми, колегія суддів зазначає, що після отримання і реєстрації поданої платником податків податкової декларації, посадові особи органу державної податкової служби перевіряють її на відповідність вимогам ст. 48 Податкового кодексу України загалом (в системному зв'язку з іншими нормами цього Кодексу), а не лише п. п. 48.3 і 48.4, і у випадку встановлення факту недотримання платником податків при заповненні декларації вимог даної статті (в системному зв'язку з іншими нормами цього Кодексу), податковий орган не визнає подану податкову декларацію податковою звітністю.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 1 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 25.01.2011 року № 41, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року за № 197/18935 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що декларація складається із вступної частини, службових полів, чотирьох розділів та обов'язкових додатків.

А згідно з пп. 14.7 п. 14 розділу ІІ цього Порядку додатком до декларації є, зокрема, розрахунок (перерахунок) частки використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами/послугами, необоротними активами між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями (додаток 7).

Тобто додатки є невід'ємною складовою частино декларації.

Однак, як зазначено вище, подана ТзОВ «Промтехметал» декларація з податку на додану вартість за березень 2011 року була подана без обов'язкового додатку № 7, чого позивач не заперечує, тобто фактично з порушенням ст. 48 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим Державна податкова інспекція у Сихівському районі міста Львова правомірно не визнала її податковою звітністю, про що повідомила позивача та запропонувала привести дану декларацію у відповідність до вимог законодавства.

Також колегія суддів враховує, що додаток 7 до декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року був поданий ТзОВ «Промтехметал» до податкового органу при поданні повторної декларації, що пояснив представник позивача під час розгляду справи судом першої інстанції.

При цьому, на думку колегії суддів, твердження позивача про відсутність в органів державної податкової служби повноважень відмовляти у прийнятті податкової декларації чи не визнавати її податковою звітністю, є помилковими і спростовуються наведеними вище положеннями п. 48.7 ст. 48 та п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України.

Також колегія суддів вважає помилковим і не бере до уваги доводів позивача про те, що відповідач протиправно керувався Методичними рекомендаціями щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 31.12.2008 року № 827, оскільки вони не є нормативно-правовим актом, а вимоги, які впливають на права та обов'язки платника податків, мають бути передбачені виключно в нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом компетентного органу державної влади, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України, виходячи з наступного.

Як роз'яснило Міністерство юстиції України в листі від 25.05.2010 року № 678-10-24 «Щодо державної реєстрації Методичних рекомендацій», методичні рекомендації за своєю правовою природою носять рекомендаційний, роз'яснювальний та інформаційний характер і відповідно до підпункту «е» пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, на державну реєстрацію не подаються.

Водночас, як зазначено вище, п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України безпосередньо передбачено повноваження органів державної податкової служби не визнавати податкову звітність, складену з порушенням норм цієї статті, податковою декларацією.

Як вбачається із змісту зазначених вище Методичних рекомендацій, зокрема п. 4.5, даний пункт лише містить деталізований перелік підстав невизнання податкової звітності, призначений для чіткого і однакового трактування посадовими особами податкових органів відповідних вимог законодавства, серед яких відсутність обов'язкових додатків до податкової звітності, передбачених порядком заповнення відповідної звітності.

Однак, на думку колегії суддів, дана підстава невизнання податкової звітності відповідає вимогам наведених вище положень ст. ст. 46, 48 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість і не встановлює не передбачених нормами законодавства підстав невизнання податкової звітності.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехметал» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року у справі № 2а-5071/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехметал» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 22.06.2015 року