Справа № 338/616/15-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 876/6042/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський.,

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року у справі № 338/616/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду у Богородчанському районі Івано-Франківської області про зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.04.2015 року звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є пенсіонером з 11.06.1994 року і з цього часу перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком. При обрахунку стажу роботи,що дає право на пенсійне забезпечення,періоди роботи з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року,з 04.05.1980 року по 20.12.1984 року,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року,з 01.07.1989 року по 11.06.1994 року,йому зараховано з розрахунку рік за рік,хоча повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців. На підтвердження такого права ним було надано трудову книжку та ряд інших документів,однак управління Пенсійного фонду у Богородчанському районі Івано-Франківської області відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року у справі № 338/616/15-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового обчислення стажу. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_1 з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року,з 12.05.1980 року по 25.01.1982 року,з 01.02.1982 року по 20.12.1984 року,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року,з 01.07.1989 року по 03.04.1990 року,з 05.04.1990 року по 11.06.1994 року як трудовий стаж вироблений на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі із розрахунку: один рік роботи на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 24.10.2014року, з урахуванням пільгового обчисленння стажу. В решті позову відмовити.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити повністю. Апелянт посилається на той факт, що в трудовій книжці не містяться в повному обсязі необхідні відмітки про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі за спірний період.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено,що позивач працював на посаді бурильника з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року працював на посаді бурильника в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,з 04.05.1980 року по 17.08.1981 року працював бурильником в Калуській нафтогазорозвідочній експедиції глибокого буріння Трест «Львовнефтегазорозведка»,з 12.05.1980 року по 25.01.1982 року працював бурильником в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,з 01.02.1982 року по 20.12.1984 року працював бурильником у міністерстві нафтової промисловості у м.Нижневартовськ Тюменська область місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року працював бурильником у міністерстві нафтової промисловості у м. Нижневартовськ Тюменська область місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі,з 01.07.1989 року по 03.04.1990 року працював бурильником у місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,з 05.04.1990 року по 26.08.1990 року працював бурильником у місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,з 27.08.1990 року по 11.06.1994 року-робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,що підтверджується записами в трудовій книжці.

Позивач,направлявся на роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі,що входять до складу Тюменської області.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі,Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 -ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

На думку колегії суддів, позивач має право на пільгове обчислення стажу в півторазовому розмірі за період його роботи з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року,з 12.05.1980 року по 25.01.1982 року,з 01.02.1982 року по 20.12.1984 року,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року,з 01.07.1989 року по 03.04.1990 року,з 05.04.1990 року по 11.06.1994 року, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

В зарахуванні в пільговому обчисленні період роботи позивача з 04.05.1980 року по 11.05.1980 року,з 26.01.1982 року по 31.01.1982 року,за 04.04.1990 року,як трудовий стаж,зароблений в місцевостях,прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі слід відмовити,оскільки в матеріалах справи відсутні докази,необхідні для призначення пільгової пенсії за дані періоди.

Покликання відповідача про на те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, є помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно з яким пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.Тобто наявність письмового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Згідно з п.6 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, надаються також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, що розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі та місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, які направлені на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в круглорічні партії, нафторозвідки, загони.

Враховуючи те, що період роботи позивача з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року,з 12.05.1980 року по 25.01.1982 року,з 01.02.1982 року по 20.12.1984 року,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року,з 01.07.1989 року по 03.04.1990 року,з 05.04.1990 року по 11.06.1994 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою яка є у матеріалах пенсійної справи позивача і яка уточнює особливий характер праці чи умов праці,необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, суд вважає, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною, встановлено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації "Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення" від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 26 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу при обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією, встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вважає що відповідач в особі УПФУ зобов'язаний зарахувати в пільговому обчисленні відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 09.03.1977 року по 18.05.1978 року,з 20.06.1978 року по 04.04.1980 року,з 12.05.1980 року по 25.01.1982 року,з 01.02.1982 року по 20.12.1984 року,з 18.02.1985 року по 22.04.1989 року,з 01.07.1989 року по 03.04.1990 року,з 05.04.1990 року по 11.06.1994 року, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців та зобов'язати зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 24.10.2014 року.

Таким чином колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року у справі № 338/616/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після отримання її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський.

Запотічний І.І.