Справа № 241/755/13-а (2-а/241/2/2014)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 червня 2015 року м. Київ К/800/39273/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Голяшкін О.В.

Донець О.Є.

за участю секретаря судового засідання: Слободян О.М

за участю прокурор - Чубенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Донецької області на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 03 квітня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі за позовом прокурора Першотравневого району Донецької області до Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області, за участю третьої особи без самостійних вимога на предмет спору на сторні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся з позовом про визнання протиправними та скасування рішення Мелекінської сільської ради №1061 від 29 серпня 2008 року в частині надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,01 га громадянину ОСОБА_2 під розміщення гаражу із земель житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1; а також рішення Мелекінської сільської ради № 5/26-1578 від 19 червня 2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,01га у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 під розміщення індивідуального гаражу та надання її безоплатно у приватну власність.

В обґрунтування позову зазначив, що земельна ділянка була надана третій особі з порушенням земельного законодавства, оскільки знаходиться в межах прибережної захисної смуги Азовського моря.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 03 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Відмовляючи у позові, суди попередніх інстанцій вказали на те, що проект землеустрою щодо встановлення меж прибережної захисної смуги не розроблявся та не затверджувався. При цьому зазначили, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Не погодившись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, прокурор звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив таку правову позицію: «У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право».

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Враховуючи обов'язковість рішень Верховного Суду України, про що зазначено у статті 2442 КАС України, судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 221, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 03 квітня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець