Справа № 466/7866/14а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 876/2033/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року по справі № 466/7866/14а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просить суд визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 22 липня 2014 року у проведенні нарахування її пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301 та зобов'язати відповідача починаючи з 04 листопада 2014 року провести перерахунок її пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 23 квітня 1992 року вона отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 01 січня 2004 року відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачки, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У період з 01 січня 2004 року по 2006 рік перерахунок її пенсії було проведено із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301. 07 квітня 2008 року позивачка повторно звернулась до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії, оскільки на той час продовжувала працювати. Заповнивши стандартний бланк, вона не зазначала яким саме способом перерахунку пенсії бажає скористатись , оскільки таке не було передбачено бланком . Відповідач на свій розсуд провів перерахунок її пенсії із заробітної плати за період страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст. 40 Закону, хоча, згідно з поданою нею заявою, перерахунок повинен був проводитись із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій задоволено.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 22 липня 2014 року у проведенні нарахування пенсії ОСОБА_1 з застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова починаючи з 04 листопада 2014 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

На підтвердження апеляційних вимог покликається на те, що в заявах про перерахунок пенсії не зазначено яким способом, з урахуванням стажу, чи від стажу і заробітку, слід провести перерахунок пенсії. Управлінням ПФУ обрано більш доцільний варіант перерахунку пенсії з додаванням нового заробітку працюючого пенсіонера та відповідно застосування для цього нового показника середньої заробітної плати по Україні (1197,91 грн.) що суттєво збільшувало розмір пенсійних виплат в порівнянні із проведенням перерахунку з додаванням лише стажу роботи та залишенням без змін середньомісячної скоригованої заробітної плати.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова. З 23 квітня 1992 року позивачці було призначено пенсію за віком, згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення".

В подальшому, з 01 січня 2004 року перерахунки пенсії проводились у відповідності з вимогами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

До 30 листопада 12 року ОСОБА_1 була працюючим пенсіонером. У 2006 році, за заявою позивача, поданою до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, було проведено перерахунок її пенсії за період страхового стажу, який на той час складав 45 років, з врахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,73301.

07 квітня 2008 року ОСОБА_1 було подано довідку з місця праці та заяву про проведення перерахунку пенсії. У тексті поданої заяви ОСОБА_1 способу перерахунку пенсії не зазначила.

Згідно з відповідю, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18 вересня 2014 року, відповідач, проводячи перерахунок пенсії позивачки з 01 квітня 2008 року, на свій розсуд вважав, що доцільніше буде проводити перерахунок з урахуванням страхового стажу та заробітку.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 01 квітня 2008 року з ініціативи відповідача було проведено перерахунок пенсії позивача з врахуванням страхового стажу та заробітку, на даний час позивачка позбавлена права на проведення перерахунку пенсії з врахуванням лише страхового стажу, а тому позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Як встановлено апеляційним судом, у заяві про перерахунок пенсії позивачкою не ставилось питання про те, яким способом слід здійснити перерахунок пенсії (чи з урахуванням стажу, чи з урахуванням стажу і заробітку), а тому відповідачем обрано більш доцільний варіант перерахунку пенсії, внаслідок чого розмір пенсії склав 1718,22 грн.

У випадку перерахунку пенсії позивачки тільки з урахуванням страхового стажу, сума пенсії склала би 1619,81 грн.

З огляду на те, що у заяві про перерахунок пенсії позивачка не зазначала, який метод слід використати при проведенні перерахунку пенсії, відповідачем обрано більш доцільний варіант перерахунку пенсії, внаслідок чого позивачка отримує пенсію у більшому розмірі, ніж би отримувала у випадку перерахунку пенсії тільки з урахуванням страхового стажу, апеляційний суд приходить до висновку про те, що діями відповідача права позивачки не порушено, при проведенні перерахунку пенсії відповідачем дотримано норми чинного на момент проведення зазначеного перерахунку законодавства, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року по справі № 466/7866/14а скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник