Справа № 132/615/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/615/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Павленко І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, третя особа - Головне управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання протиправними дій, рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, третя особа: Головне управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання протиправними дій, рішення та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі, зокрема, зазначають, що відмова Іванівської сільської ради в погодженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки є незаконною, оскільки Іванівська сільська рада не наділена повноваженнями щодо погодження проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населеного пункту, а зазначені підстави відмови в погодженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи.

На думку позивачів, Іванівська сільська рада, відмовляючи в погодженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та приймаючи 17.11.2014 на 24 сесії 6 скликання рішення "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12 га для ведення особистого селянського господарства, групі громадян, яка розташована на території Іванівської сільської ради" діяла поза межами своїх повноважень та не у спосіб, визначений законодавством України, тобто, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час, межі спірної земельної ділянки із суміжним землекористувачем - Іванівською сільською радою залишаються неузгодженими, що є безумовною підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в цілому та отримання земельної ділянки у власність, позивачі звернулись з цим позовом.

Калинівський районний суд Вінницької області постановою від 28 травня 2015 року відмовив в задоволенні позову в повному обсязі.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивачі оскаржили його в апеляційному порядку. Позивачі в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Іванівська сільська рада Калинівського району Вінницької області в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, що надійшли до суду апеляційної інстанції 26 червня 2015 року (вх. №9260/15) просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу позивачів без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів - на підтримання доводів апеляційної скарги та представника відповідача - на підтримання рішення суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно розпорядження Калинівської районної державної адміністрації №329 від 01.08.2012 року "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради", позивачам: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність загальною площею 12,00 га пасовищ із земель запасу Іванівської сільської ради за межами населеного пункту с.Іванів для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради (а.с.18).

На підставі вищезазначеного розпорядження та договору на виконання землевпорядних робіт №5312 від 14.08.2012 Вінницькою регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" розроблено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки (а.с.13-53).

З метою погодження окремих матеріалів проекту землеустрою, а саме: плану відведення земельної ділянки, актів встановлення та узгодження меж земельної ділянки, актів прийомки-передачі межових знаків на збереження представник позивачів - ОСОБА_2 23.09.2014 звернувся з письмовою заявою до Іванівської сільської ради (а.с.8).

Листом №01-31 373 від 22.10.2014 за підписом Іванівського сільського голови ОСОБА_9 в погодженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відмовлено з тих підстав, що зазначена земельна ділянка перебуває в довгостроковому користуванні мешканців села для випасання худоби (а.с.9).

Крім того, Іванівською сільською радою 07.11.2014 на 24 сесії 6 скликання прийнято рішення, яким відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з тих підстав, що вказана земельна ділянка перебуває в довгостроковому користуванні мешканців громади Іванівської сільської ради під колективне випасання великої рогатої худоби, а також, що проект відведення земельної ділянки виготовлений без попереднього узгодження з Іванівською сільською радою (а.с.10).

Зазначене рішення та відмова слугували зверненню з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Іванівська сільська рада, відмовляючи у погодженні проекту із землеустрою земельної ділянки площею 12,0 га., діяла виключно в інтересах громадян села та захищала їх право на землю, сінокосіння і випасання худоби, а саме: у відповідності до статті 34 ЗК України та у відповідності до статтей 48,59 Закону України "Про землеустрій".

Також суд першої інстанції зазначив, що в проекті землеустрою відсутня будь-яка інформація, щодо узгодження меж земельних ділянок з Іванівською сільською радою та органом Держземагентства у Калинівському районі, який є розпорядником земельної ділянки. При цьому, проект землеустрою виготовлено з порушенням строків через 19 місяців після укладання договору, хоча згідно з пунктом 4.1. договору №5312-12 від 14.08.2012 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки строк виконання робіт встановлено з серпня 2012 року по січень 2013 року.

Щодо рішення Іванівської сільської ради прийнятого 07.11.2014 на 24 сесії 6 скликання, яким відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки позивачам з тих підстав, що вказана земельна ділянка перебуває в довгостроковому користуванні мешканців громади Іванівської сільської ради під колективне випасання великої рогатої худоби, а також, що проект відведення земельної ділянки виготовлений без попереднього узгодження з Іванівською сільською радою, суд першої інстанції дійшов висновку, що при його прийнятті відповідач діяв у відповідності до положень статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 КАС України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні відносини, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Власне, за приписами статті 116 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частинах 7, 8 статті 118 ЗК України визначено, що районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 6 статті 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За приписами частини 8 зазначеної вище статті, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Як зазначалось вище, підставою для відмови в погодженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки стало те, що зазначена земельна ділянка перебуває в довгостроковому користуванні мешканців села для випасання худоби.

Проте, жодні докази на підтвердження наведених обставин відповідачем, як того вимагає частина 2 статті 71 КАС України, не подані, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з приписами статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

За приписами стаття 34 ЗК України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

В матеріалах справи відсутні докази створення громадського пасовища або перебування спірної земельної ділянки в оренді громадян для сінокосіння та випасання худоби, як це передбачено статтею 34 Земельного кодексу України. Також, відповідачем не надано ні рішення Іванівської сільської ради про створення громадського пасовища, ні договорів оренди земельної ділянки мешканцям села.

Таким чином, законодавчо встановлена процедура передачі земельної ділянки в користуванні мешканцям села для випасання худоби та сінокосіння відповідачем не дотримана, як наслідок відмова в погодженні проекту землеустрою з підстав наведених відповідачем в листі №01-31-373 від 22.10.2014 не може вважатись законною.

Щодо наведеного в оскарженому рішенні від 07.11.2014 обґрунтування відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12 га для ведення особистого селянського господарства, групі осіб, яка розташована на території Іванівської сільської ради, а саме: - вказана земельна ділянка є в довгостроковому користуванні мешканців громади Іванівської сільської ради під колективне випасання великої рогатої худоби; - проект відведення земельної ділянки виготовлений без попереднього узгодження з Іванівською сільською радою, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Чинним законодавством України не передбачено наведених підстав для відмови в погодженні проекту землеустрою.

Варто зазначити, що за приписами статті 50 Закону України "Про землеустрій", погодження проекту відведення земельної ділянки відбувається після його складання і є останньою стадією у його виконанні.

Проект відведення спірної земельної ділянки містить тільки матеріали геодезичних робіт, наслідком яких є акти встановлення та узгодження меж земельних ділянок, кожного з позивачів і саме з метою погодження цих актів погодження меж, позивачі у вересні 2014 року звернулись до Іванівської сільської ради.

Що стосується висновку суду першої інстанції про виготовлення проекту землеустрою з порушенням строків через 19 місяців після укладання договору, хоча згідно з пунктом 4.1. договору №5312-12 від 14.08.2012 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки строк виконання робіт встановлено з серпня 2012 року по січень 2013 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством України не передбачено підстави для відмови в погодженні проекту землеустрою в зв'язку з пропуском строку для його виготовлення.

З наведених норм та встановлених обставин справи вбачається помилковість висновків суду першої інстанції, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та з дотриманням вимог частини 3 статті 2 КАС України.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду доказів які б свідчили про правомірність оскаржених дій та рішення, як не надано доказів про те, що заявлена до безоплатної передачі позивачами земельна ділянка площею, має визначену у відповідності до чинного законодавства категорію "землі для сінокосіння і випасання худоби" з певним цільовим призначенням, що перешкоджало б передачі цієї земельної ділянки позивачам для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до положень статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування постанови Калинівського районного суду вінницької області від 28 травня 2015 року у справі №132/615/15-а та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, третя особа - Головне управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання протиправними дій, рішення та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в погодженні меж земельної ділянки у складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 12,0 га групі громадян: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Визнати протиправним та скасувати рішення 24 сесії 6 скликання Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 07.11.2014 "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12 га для ведення особистого селянського господарства, групі громадян, яка розташована на території Іванівської сільської ради".

Зобов'язати Іванівську сільську раду Калинівського району Вінницької області вирішити питання погодження меж земельної ділянки у складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 12,0 групі громадян: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 липня 2015 року.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

ОСОБА_11