Справа № 22-а-23962/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 29.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити перерахунок недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Вказував, що у 2009 році відповідач виплатив йому одноразову допомогу в меншому розмірі, ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати такі дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату згідно ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2009 рік.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15.03.2010 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача в частині нарахування та виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже проведеної виплати.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалід ІІ групи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

Відповідачем вказана допомога виплачувалась позивачу відповідно до постанови КМ України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в значно меншому розмірі.

Проте постанова КМ України КМ України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суперечать вимогам ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної соціальної допомоги на оздоровлення, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися ст. 48 цього Закону, а не постановою КМ України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийнявши до уваги наведене, суд обґрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір щорічної соціальної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності своїх дій з посилання на відсутність бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору.

Не можуть також прийматися до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в судовому засіданні представників Кабінету Міністрів України як співвідповідачів, оскільки питання про притягнення КМУ як співвідповідача не заявлялося і не вирішувалося під час розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :