Справа № 2а-3091/12/2770
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/54852/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 21 травня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року у справі за позовом державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт" до Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 21 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції від 20 листопада 2012 року № 3/3806 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій з перевантаження піску на причалі № 220, згідно з робочою технологічною картою (РТК) перевантаження №23(3), на території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт" за адресою: 99014 АР Крим, м. Севастополь, вул. Рибаків, 5". Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 20 листопада 2012 року № 3/3807 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій" з перевантаження нафтопродуктів (здійснення технологічних операцій з бункерування) у причалів, на акваторії Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт", за технологічними схемами перевантажень "судно-судно"". Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 20 листопада 2012 року № 3/3808 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операції перевантаження хімічних, мінерально-будівельних і інших вантажів у м'яких ("Big bag", "Sling bad" контейнерах згідно з робочою технологічною картою (РТК) перевантаження № 19(1) від 24 вересня 2008 року по варіантам робіт "вагон-судно", "вагон-склад", "склад-судно", "склад-автомобіль", "склад - склад" та зворотно та території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт". Визнано протиправним та скасовано рішення від 20 листопада 2012 року № 3/3809 "Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації паливно-роздавального пункту та складу ПММ, у тому числі з урахуванням проведення технічного переоснащення ПРП складу ПММ та впровадженням технологічних операцій щодо сепарації палива (процес очистки дизельного палива) на території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт".

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція звернулась з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, Державною Азово-Чорноморською екологічною інспекцією в період з 31.10.2012 по 15.11.2012 рр., на підставі наказу Державної екологічної інспекції України від 24.10.2012 року № 200, проведена позапланова перевірка ДП "Севастопольський морський рибний порт" дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки відповідачем складено акт, у якому зафіксовані, зокрема, порушення вимог статті 102 Водного кодексу України, статей 10, 11, Закону України "Про охорону атмосферного повітря", статті 39 Закону України "Про екологічну експертизу", статей 26, 29, 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

20.11.2012 року Державною Азово-Чорноморською екологічною інспекцією прийняти наступні рішення: № 3/3806 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій з перевантаження піску на причалі № 220, згідно з робочою технологічною картою (РТК) перевантаження № 23 (3), на території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт"; № 3/3807 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій з перевантаження нафтопродуктів (здійснення технологічних операцій з бункерування) у причалів, на акваторії Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт" за технологічними схемами перевантажень "судно-судно"; № 3/3808 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій з перевантаження хімічних, мінерально-будівельних та інших вантажів у м'яких ("Big bag", "Sling bag") контейнерах згідно з робочою тех6нологічною картою (РТК) перевантаження № 19(1) від 24 вересня 2008 року по варіантам робіт "вагон - судно", "вагон - склад", "склад - судно", "склад - автомобіль", "склад - склад" та зворотно на території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт"; № 3/389 "Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації паливно-роздавального пункту та складу ПММ, у т.ч., з урахуванням проведення технічного переоснащення ПРП складу ПММ та впровадження технологічних операцій щодо сепарації палива (процес очистки дизельного палива) на території Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт".

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вказали на протиправність прийняття вказаних рішень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Пунктом 2 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 29 жовтня 1992 року № 2751-ХІІ (далі Порядок № 2751) передбачено, що діяльність підприємств, що здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, може бути тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання необхідних природоохоронних заходів зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання. При тимчасовій забороні (зупиненні) чи припиненні діяльності підприємств забороняються всі викиди і скиди забруднюючих речовин та розміщення відходів по підприємствах в цілому чи окремих їх цехах (дільницях) і одиницях обладнання. Рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, відповідно до пункту 6 Порядку № 2751, підлягає виконанню в строки, зазначені у цьому рішенні. Згідно з пунктом 7 Порядку № 2751 не допускаються термінові тимчасова заборона (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, якщо це може призвести до виникнення аварійної ситуації.

Пунктом 10 Порядку № 2751 встановлено, що відновлення діяльності підприємств здійснюється з письмового дозволу органу, який прийняв рішення про тимчасову заборону (зупинення) діяльності, або його вищого органу.

Частиною п'ятою статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

ДП "Севастопольський морський рибний порт" має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-202, виданий Міністерством охорони навколишнього природного середовища України 07 серпня 2012 року, строком дії до 07 серпня 2017 року.

Отже, позивач має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, яким встановлений максимальний розмір разового викиду забруднюючих речовин у атмосферне повітря, у тому числі при розвантажуванні, збереженні та пересипці піску, що повністю узгоджується з вимогами статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Крім того, відповідно до акту перевірки Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством "Севастопольський морський рибний порт" у період з 18 по 29 травня 2011 року, процес перевантаження піску має прямий вплив у допустимих межах на атмосферну та водну середини. Джерело викиду забруднюючих речовин у атмосферне повітря при перевантажені піску включений до інвентаризації джерел викидів підприємства. Підприємством надано Дозвіл на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря № -038а, строком дії з 22 вересня 2010 року по 28 лютого 2013 року.

Таким чином, рішення відповідача від 20 листопада 2012 року № 3/3806 "Про тимчасову заборону (зупинення) впровадження технологічних операцій з перевантаження піску на причалі № 220, згідно з робочою технологічною картою (РТК) перевантаження № 23(3), на території державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт" за адресою: 99014, АР Крим, м.Севастополь, вул. Рибаків, 5" є протиправним та підлягає скасуванню.

Вимоги щодо запобігання забрудненню та засміченню внутрішніх морських вод і територіального моря України підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, громадянами України, а також іноземними юридичними і фізичними особами та особами без громадянства, українськими та іноземними суднами, які перебувають у цих водах, встановлені Правилами охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року №269 (далі Правила № 269).

Крім того, у акті перевірки Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП "Севастопольський морський рибний порт" у період з 18 по 29 травня 2011 року, зазначено, що Технологічні інструкції №№ 110-07, 120-07 розроблені та узгоджені у встановленому порядку з Державною Азово-Чорноморською екологічною інспекцією. Також, листом Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції від 28 листопада 2012 року за вих. № 15/3897 Державному підприємству "Севастопольський морський рибний порт" було погоджено робочу технологічну карту (РТК) № 19(2) на перевантаження хімічних, мінерально-будівельних та інших вантажів у м'яких "Big bag" контейнерах.

Таким чином, підстави для прийняття відповідачем рішень від 20 листопада 2012 року №№3/3807, 3/3808 про зупинення впровадження позивачем технологічних операцій: з перевантаження нафтопродуктів (здійснення технологічних операцій з бункерування) у причалів, на акваторії Державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт" за технологічними схемами перевантажень "судно-судно" та з перевантаження хімічних, мінерально-будівельних та інших вантажів у м'яких контейнерах, були відсутні, а тому зазначені рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Також, відповідно вимог пункту 1.2 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженій наказом Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 6 грудня 2005 року N 376, зареєстрованій в Міністерстві юстиції 20 березня 2006 року за N 291/12165 (далі Інструкція), автозаправна станція - це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту).

Пунктами 1.2, 3.1 Інструкції передбачено, що на території автозаправної станції дозволяється розміщувати будинки і приміщення: операторської, адміністрації, котельні, приймання їжі, служби охорони, санітарних вузлів, комор для спецодягу, інструменту, запасних деталей, приладів та обладнання. На території автозаправних комплексів дозволяється розміщувати будинки, приміщення сервісного обслуговування пасажирів, водіїв і їх транспортних засобів: підприємства роздрібної торгівлі з продажу супутніх товарів, кафе (без літніх майданчиків), санітарні вузли, пости технічного обслуговування і мийки автомобілів. Отже, зазначене свідчить, що паливо-роздавальний пункт ДП "Севастопольський морський рибний порт" не підпадає під поняття автозаправної станції.

Паливо-роздавальний пункт ДП "Севастопольський морський рибний порт" введений до експлуатації у 1970-х роках. Відповідно до акту робочої комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництво будинку, споруди, приміщення від 31 березня 2010 року, позивачем було зроблено технічне переоснащення паливо-роздавального пункту складу ППМ, та зазначений об'єкт введений до експлуатації.

Також, паливо-роздавальний пункт складу ППМ використовується ДП "Севастопольський морський рибний порт" для забезпечення діяльності порту. У свою чергу, технологічні операції щодо сепарації палива - процес очистки дизельного палива, не є нафтопереробкою.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 21 травня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: