Справа № 750/6158/15-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/6158/15-а
Провадження № 2-а/750/573/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

24 червня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить визнати такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 08 червня 2015 року в сумі 680 грн., яка була винесена при виконанні виконавчого листа № 750/3241/14, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Обґрунтував позивач свій позов тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки при її винесенні державний виконавець не зясував всіх обставин справи та безпідставно застосував штраф, а також позивач посилається на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 квітня 2015 року зупинено виконання даного судового рішення.

Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 750/3241/14, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати ОСОБА_2 з 01.01.2012 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року 50% мінімальної пенсії за віком, розрахованому із застосовуванням положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою державного виконавця від 18 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 квітня 2015 року виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суді України - зупинено.

Проте, 08 червня 2015 року головним державним виконавцем винесено постанову, яка є предметом оскарження, про накладення штрафу на боржника в сумі 680 грн.

Підставою для прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист № 750/3241/14.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконання рішень за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до статтей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку, виконати судове рішення.

У звязку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до положень частини 1 статті 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 березня 2015 року - невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 08 червня 2015 року у ВП № 46923008 за виконавчим листом № 750/3241/14, виданим Деснянським районним судом м. Чернігова.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова