Справа № 398/2515/15-а
Суддя: Богданова О. Е.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН 389/2515/15-а Провадження №2-а/389/49/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Богданової О.Е.

при секретарі Баланюк Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання протиправноювідмову управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області щодо переведення її на пенсію державного службовця та зобовязання управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити переведення її на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 12 травня 2015 року, нарахування їй відповідно до цього Закону та після сплину обставин, що зумовили тимчасове припинення її виплати, сплачувати у встановленому цим Законом розмірі. Обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що з 25 квітня 2000 року і дотепер вона працює на посаді судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. 31 січня 2011 року вона досягла пенсійного віку і з 01 лютого 2011 року їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» тимчасово, починаючи з 1 квітня 2015 року, зазначений вид пенсії позивачу не виплачується. 12.05.2015 року вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця і здійснення відповідного перерахунку. Позивач має 36 років загального стажу роботи, з яких стаж роботи судді складає понад 15 років. Право на відставку позивач не може реалізувати, оскільки не має стажу роботи на посаді 20 років, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Розпорядженням №174460 від 14.05.2015 року відповідачем було відмовлено позивачу у переведенні її на пенсію державного службовця, посилаючись на те, що складові заробітної плати державного службовця та суддівської винагороди є різними, їх не можна ототожнювати. Позивачка вважає, що вказана відмова протиправна, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому просить справу розглядати за своєї відсутності, заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідач повідомлений належним чином, також просить суд розглядати справу за його відсутності, то суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаного позову частково з наступних підстав.

Судом встановлено,що позивач народилася 31.01.1956 року та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,Закону України «Про державну службу» має право на отримання пенсії по віку.

На момент звернення до УПФУ у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області та на даний час ОСОБА_1 працює на посаді судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з 25.04.2000 року.

З 01.02.2015 року позивач перебуває на обліку в УПФ України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області і їй призначена пенсія за віком.

12.05.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця і здійснення відповідного перерахунку.

14.05.2015 року УПФУ у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області позивачу відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки складові заробітної плати державного службовця та суддівської винагороди є різними, їх не можна ототожнювати.

Особливий статус судді, гарантії його незалежності визначено Конституцією і законами України, зокрема - на час виникнення спірних відносин Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

Згідно з ч.1 ст. 52 Закону № 2453-VI суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Суд як державний орган має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням у відповідності з ч. 4 ст. 3 Закону України № 2453-VI.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що суддя, на якого поширюється дія положень статей 1, 2 Закону № 3723-XII, є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону № 3723-XII, яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

У відповідності зі змістом статей 23 та 37 зазначеного Закону особи, які досягли пенсійного віку, мають право на отримання пенсії державних службовців (за наявності відповідних підстав) та продовження терміну перебування на державній службі (за наявності погодження Начальника Головного управління державної служби при Кабінеті Міністрів України).

Відносини, повязані із відставкою судді регулює ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та яка, у свою чергу, є підставою для виникнення спеціальної правоздатності у судді для набуття особливого соціального забезпечення.

Зазначена стаття, як і в цілому Закон № 2453-VI, посилює гарантії незалежності суддів порівняно з іншими категоріями державних службовців, право на пенсію яких передбачено статтею 37 Закону № 3723-XII. Зокрема, вона передбачає можливість вибору суддею одного з двох варіантів соціального забезпечення у разі виходу у відставку - отримання пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону № 3723-XII, або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання.

Виходячи з особливого статусу суддів як носіїв державної влади з притаманним їм спеціальним соціальним захистом та конституційними гарантіями їхньої незалежності, стаття 43 Закону № 2862-XII ( нині це ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI) не суперечить положенням статті 37 Закону № 3723-XII та не обмежує право суддів на отримання пенсії державних службовців, а встановлює для них додаткові гарантії. У зв'язку з цим судді мають право на отримання пенсії на визначених Законом № 3723-XII умовах в разі досягнення ними пенсійного віку.

Вказана правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 02.07.2013 року та від 24.12.2012 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, суд критично оцінює твердження викладені у запереченнях відповідача стосовно того, що не можна ототожнювати заробітну плату державного службовця та суддівську винагороду, оскільки вони за своїм змістом є різними правовими категоріями з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Умови розміру оплати праці суддів визначаються Законом України «Про судоустрій та статус суддів», а саме ст.133. Застосоване в даному законі поняття «суддівська винагорода» є за своєю суттю винагородою, обчисленою в грошовому вигляді (заробітною платою), яка, в свою чергу, є узагальнюючим поняттям.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області безпідставно і незаконно відмовило у призначенні та виплаті пенсії згідно Закону України "Про державну службу" тим самим, на думку суду було грубо порушено законні права та інтереси позивача.

Суд приходить до висновку, що дії Управління ПФУ в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про відмову позивачу у призначенні та виплаті пенсії згідно Закону України "Про державну службу" є неправомірними і вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, окрім позовної вимоги щодо зобовязання відповідача після сплину обставин, що зумовили тимчасове припинення її виплати виплачувати у встановленому Законом України «Про державну службу» розмірі. Вказана позовна вимога не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, прийняття судом першої інстанції рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє не відповідає вимогам закону.

Зазначена правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 17 квітня і 31 січня 2013 року тощо (справи № № К/9991/41737/11 та К/9991/76344/11).

Враховуючи вищевикладене, слід зобов'язати Управління пенсійного фонду в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області призначити та виплачувати позивачу пенсію відповідно до Закону «Про державну службу» з 12.05.2015 року, перевівши з пенсії за віком на пенсію державного службовця, здійснивши нарахування пенсії відповідно до цього Закону.

На підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та керуючись ст.ст. 2, 6, 10-12, 41, 69-71, 99, 104, 158-163,167, 256 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 12 травня 2015 року та нарахувати пенсію відповідно до цього Закону.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі оскарження - за результатами апеляційного розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2