Справа № 22-а-14346/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія63Доповідач у 2 інстанціїРудніченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйова Н.С.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2009 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області про зобовязання щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Крім того, відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофияк непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку позивачеві згідно положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, неправомірними. Зобовязано відповідача зробити перерахунок та виплатити на користь позивач різницю недоотриманої нею пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2008 року в розмірі, передбаченому ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Крім того, судом встановлено, що позивач мешкає в м. Вишгород Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоактивного забруднення, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію. Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипозивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоактивного забруднення, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати.

Проте пенсію та вказані доплати до пенсії виплачувались позивачеві з 2008 р. на підставі постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. в значно менших розмірах у фіксованих сумах, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, має право на отримання основної пенсії та доплат у розмірі визначених ст.ст. 39, 50, 54 закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивач має право на отримання основної пенсії та доплат, встановлених ст.ст. 39, 50, 54 закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 18.02.2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з 09.07.2007 р. по 21.05.2008 р., відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача предявити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягав відповідач в поданих суду письмових запереченнях, то колегія судів відмовляє в позові про зобовязання відповідача нарахувати за вказаний період підвищення до пенсії у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності та відсутністю поважних причин його пропуску.

В межах річного строку звернення до адміністративного суду колегія суддів задовольняє вимоги.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задоволити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2009 року змінити в частині періоду зобовязання управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі, зобовязавши останнього провести перерахунок та виплату основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю а також підвищення до пенсії, як пенсіонеру що проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірах передбачених ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 22 травня 2008 року по 31.12.2008 р .з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :