Справа № 637/290/15-а
Суддя: Островська Н. І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/637/5/15
№ 637/290/15-а
П О С Т А Н О В А
Іменем України
1 липня 2015 року с.м.т. Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Островської Н.І.,
за участю секретаря Катренко Ю.С.,
позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1,
відповідач: представник за довіреністю: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області про визнання рішення незаконним, його скасування та зобовязання вчинити певні дії ,-
ОСОБА_3 звернувся до суду з вимогами про визнання незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, його скасування та зобовязання вчинити певні дії.
Мотивуючи позов зазначив, що має загальний стаж роботи більше 25 років, а також стаж роботи на роботах з шкідливими умовами праці (газоелектрозварник), тобто пільговий стаж більше 13 років. Оскільки у 2014 році йому виповнилося 55 років, стаж роботи є пільговим та відповідає розміру, встановленому законодавством, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 та ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких робота газоелектрозварника відноситься до робіт, які дають право на призначення пільгової пенсії, вважає, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Проте, 12 березня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Вважає, що рішення прийняте безпідставно та є незаконним, оскільки при розгляді заяви та документів враховано лише періоди його роботи на посаді газоелектрозварника на Шевченківському заводі залізобетонних виробів (Шевченківському колективному підприємстві «Завод залізобетонних виробів») та не взято до уваги його роботу на вказаній посаді в Шевченківському МПМК з 17 травня 1982 року по 10 серпня 1982 року та в Шевченківському колективному підприємстві «Проміс» з 15 березня 2001 року по 5 грудня 2005 року. Вважає, що вирішуючи питання про надання йому пенсії на пільгових умовах управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області порушено вимоги п. 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, де вказано, що атестація діє протягом пяти років після її проведення. Відповідно до запису в трудовій книжці (запис за № 12) 1 травня 1989 року йому було присвоєно 4 розряд газоелектрозварника, тобто було проведено атестацію. У разі дії атестації, відповідно до вимог Порядку, дія атестації закінчується у 1994 році, а тому період роботи на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з урахуванням атестації на посаді газоелектрозварника складає з 19 серпня 1982 року по 1 травня 1994 року, а не з 19 серпня 1982 року по 31 грудня 1991 року. З врахуванням викладеного, просить визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах незаконним, скасувати його, визнати період роботи в Шевченківському МПМК з 17 травня 1982 року по 10 серпня 1982 року, в Шевченківському колективному підприємстві «Проміс» з 15 березня 2001 року по 5 грудня 2005 року та на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з 1 січня 1992 року по 1 травня 1994 року на посаді газоелектрозварника такими, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, включивши їх до пільгового стажу, зобовязати відповідача призначити йому пенсію на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в порядку, встановленому чинним законодавством України з дня звернення за призначенням пенсії.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача позов не визнала, надавши письмові заперечення, зазначила, що пунктом 20 постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у таких випадках для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або правонаступників, де має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. ОСОБА_3 працював на Шевченківському заводі залізобетонних виробів (Шевченківське колективне підприємство «Завод залізобетонних виробів») у період з 19.08.1982 року по 24.06.1998 року електрогазозварником в РМЦ. Підприємство КП «Завод залізобетонних виробів» ліквідоване. Підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника вирішується комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, внаслідок чого для підтвердження пільгового стажу роботи з 19.08.1982 року по 24.06.1998 року пакет документів ОСОБА_3 було направлено на комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. У архівних довідках відсутні нарахування за травень 1987 року, лютий 1996 року, з жовтня 1996 року по липень 1997 року. Також з наданих документів у період з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року не вбачається зайнятість заявника повний робочий день на різанні і ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містить шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Документи про проведення атестації робочого місця заявником на розгляд комісії не надано, тому підтвердити зазначений у позові періоди роботи підстав немає. За таких обставин комісія прийняла рішення підтвердити стаж роботи ОСОБА_3 у період з 19.08.1982 року по 31.12.1991 року на Шевченківському заводі залізобетонних виробів за професією газоелектрозварника в РМЦ по Списку № 2. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 було зараховано 9 років 4 місяці 13 днів пільгового стажу при необхідному 12 років 6 місяців. Посилання позивача на той факт, що запис у трудовій книжці за № 12 від 01.05.1989 року про присвоєння 4 розряду газоелектрозварника свідчить про проведення атестації робочого місця не відповідає дійсності, оскільки 4 розряд присвоєно в звязку з введенням нових тарифних умов оплати праці. Вищезазначене свідчить про визначення останньому кваліфікації газоелектрозварника. З огляду на зазначене, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області відмовило ОСОБА_3 у призначенні пенсії на пільгових умовах у віці 55 років та просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пільгову пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 20.08.1993 року, передбачено, що в таких випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право пенсії на пільгових умовах чи вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_3 працював газоелектрозварником з 17.05.1982 року по 10.08.1982 року в Шевченківському МПМК (наказ № 22 від 14.05.1982 року про прийняття на роботу, наказ № 50 від 10.08.1982 року про звільнення), з 19.08.1982 року по 30.06.1998 року на Шевченківському заводі залізобетонних виробів (Шевченківському КП «Завод залізобетонних виробів») (наказ № 105-к від 17.08.1982 року про прийняття на роботу, наказ № 95 від 24.06.1998 року про звільнення) та з 15.03.2001 року по 15.04.2003 року в КП «Проміс (наказ № 3 від 15.03.2001 року про прийняття на роботу, наказ № 10 від 15.04.2003 року про переведення) (а.с. 5-8).
Згідно архівній довідці № 01-38/460 від 17.10.2014 року в архівному фонді КП «Шевченківський завод ЗБВ» відповідно до книги наказів директора з особового складу наказом № 105-к від 17.08.1982 року ОСОБА_3 з 19.08.1982 року був зарахований на роботу газоелектрозварником 3 розряду в ПСЦ. Наказом № 31-к від 17.03.1983 року йому було присвоєно 4-й розряд електрогазозварника з 17.07.1983 року (на підставі протоколу тарифно-екзаменаційної комісії від 16.03.1983 року), наказом № 132-к від 19.12.1983 року ОСОБА_3 присвоєно 5-й розряд газоелектрозварника з 16.12.1983 року (на підставі протоколу тарифно-кваліфікаційної комісії від 16.12.1983 року). Наказом № 69-к від 01.08.1985 року його було переведено з 01.08.1985 року в РМЦ електрогазозварником 5-го розряду. Наказом № 95 від 24.06.1998 року ОСОБА_3 звільнений з 24.06.1998 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). В документах постійного зберігання не зафіксовано переведень на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем та відпусток за власний рахунок ОСОБА_3. КП «Шевченківський завод ЗБВ» протягом 1982-1998 років працювало у звичайному режимі, ніяких документів при вимушені простої господарства не виявлено. Документи про атестацію робочих місць на підприємстві відсутні (а.с. 9).
Згідно архівним довідкам від 21.02.2014 року № 01-38/21, № 01-38/22 в архівному фонді КП «Шевченківський завод ЗБВ» у відомостях нарахування заробітної плати робітнику ОСОБА_3 з серпня 1982 року по червень 1998 року нараховувалася заробітна плата (а.с. 11, 12).
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківське колективне підприємство «Завод залізобетонних виробів» ліквідоване, в звязку з визнанням банкрутом (а.с. 13, 14).
У відповідності до архівних довідок від 21.01.2014 року № 01-38/21 та № 01-38/22 у відомостях нарахування заробітної плати ОСОБА_3 відсутні нарахування за травень 1987 року, лютий 1996 року, з жовтня 1996 року по липень 1997 року. У період з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року з наданих документів не вбачається зайнятість заявника повний робочий день на різанні і ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містить шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Документи про проведення атестації робочого місця заявником на розгляд комісії не надано, тому підтвердити періоди роботи з 17.05.1982 року по 10.08.1982 року в Шевченківському МПМК, з 01.01.1992 року по 30.06.1998 року на Шевченківському КП «Завод залізобетонних виробів» та з 15.03.2001 року по 15.04.2003 року в КП «Проміс» підстав немає. За таких обставин комісія прийняла рішення підтвердити стаж роботи ОСОБА_3 у період з 19.08.1982 року по 31.12.1991 року на Шевченківському заводі залізобетонних виробів за професією газоелектрозварника в РМЦ по Списку № 2. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 було зараховано 9 років 4 місяці 13 днів пільгового стажу при необхідному 12 років 6 місяців.
Рішенням управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області від 12.03.2015 року ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с. 15-17).
За повідомленням державного архіву Харківської області документи про атестацію робочих місць по Шевченківському заводу залізобетонних виробів на зберігання не надходили.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працювала на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з 1978 по 1998 роки на посаді начальника ремонтно-механічного цеху. В період з 1982 по 30 червня 1998 року працював ОСОБА_3 повний робочий день газоелектрозварювальником на зварювальних приладах ручного зварювання. Також пояснила, що на заводі щорічно проводилась атестаці.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що працював з ОСОБА_3 на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з 1982 року по 1998 рік. Останній на посаді газоелектрозварника на зварювальних апаратах ручного зварювання.
Натомість, у відповідності ч. 4 ст. 70 КАСУ, обставини повинні бути підтверджені певними засобами доказування, і не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року, тому при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Не є підтвердженим період роботи позивача в Шевченківському МПМК з 17 травня 1982 року по 10 серпня 1982 року. Окрім того, не зазначено з будь-яким підтвердженням і повну назву підприємства "Шевченківське МПМК".
З огляду на викладене вище, суд відмовляє також в частині зобов"язання управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі щодо призначення пенсії ОСОБА_6 на підставі пенкту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Визнання періоду роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та включити їх до пільгового стажу є виключно компетенцією відповідача.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем не було надано до управління Пенсійного фонду Українив Шечвенківському районі Харківської області доказів атестації робочого місця в Шевченківському МПМК з 17 травня 1982 року по 10 серпня 1982 року, в Шевченківському колективному підприємстві «Проміс» з 15 березня 2001 року по 5 грудня 2005 року та на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з 1 січня 1992 року по 1 травня 1994 року.
Право позивача на пенсію виникне у листопаді 2015 року.
Суд вважає, що вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 10.09.2013 року, яка в силу ст. 244-2 КАС України є обов"язковою для всіх судів України.
Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто з урахуванням передбачених законом підстав для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінюючи на предмет законності відмову управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі у призначенні пенсії ОСОБА_3 на пільгових умовах, яка є предметом оскарження, суд виходить з критеріїв оцінки рішень субєктів владних повноважень, викладених у частині 3 статті 2 КАС України. За змістом зазначеної норми закону, субєкт владних повноважень при прийнятті рішення повинен враховувати ті обставини, на які вказує закон і які мають значення у конкретній ситуації, уникаючи прийняття невмотивованих рішень.
На підставі статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 18, 71, 72, 86, 159, 161, 163 КАС України, ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення,-
п о с т а н о в и в :
Позов задовольнити частково.
Визнати незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області від 12.03.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах та скасувати його в частині незарахування до пільгового періоду з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року.
Визнати періоди роботи ОСОБА_3 на Шевченківському заводі залізобетонних виробів з 01 січня 1992 року по 21 серпня 1992 року на посаді газоелектрозварника ручного зварювання таким, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, включивши їх до пільгового стажу.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя

ОСОБА_7