Справа № 22-а-27282/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 02.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Київ адміністративну справу за апеляційною скаргою У правління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради НР^ 'шення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2010 року у

сп^ім за адміністративним позовом ОСОБА_2 ММОЛЗЙОВИЧа ДО УГфШШНЯ

гшШьного захисту населеяня іУлоЦ&рЯУЙС'Ь'т (ШМЖ ЩйКССШ

перепахунок та виплату суми щорічної одноразовоїдопомоги /та оздоровлення , - 11СрфЮЇ)і.с , ,

УСТ А 1-ї о- ж* ...

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом. По зон мотивував тим. шо він є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і згідно законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2009 рік у значно нижчому розмірі. Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач 1 лив суд зобов'язати відповідача виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік. ь

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив суд визнати за ним право на проведення перерахунку допомоги на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат і зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплатити йому допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 23 липня 2010 року позов задоволено.

Визнано право ОСОБА_2 на проведення перерахунку одноразової грошової допомога на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, виходячи з мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги в січні 2010 року -869 грн.. визначеної ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», з вирахуванням виплаченої допомоги в сумі 100 грн.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у зв'язку із чим спір вирішений невірно.

Заслухавши суддю-доповідача. перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з -Чступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, шо підтверджується копією відповідного посвідчення. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції було встановлено, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення і; А009 рік позивач)' була нарахована у січні 2010 року в розмірі 100 грн.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримував державну допомогу значно нижчу, ніж це передбачено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимога, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали г дідок Чорнобильської катастрофи», суперечить ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний здліст громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи г>->чожень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за ч. .ком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виходячи з засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами, а також враховуючи, що згідно ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. 1) та основи соціального захисту (п. 60) при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

>*«* На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України , колегія .^дців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Г оловуючий: Судді: