Справа № 807/1608/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Київ К/800/18555/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Стародуба О.П.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, в якій просить суд: визнати дії відповідача неправомірними щодо вимоги надання квитанцій по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо отримання таких платних послуг з переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби затвердженого ПКМУ №795 від 04.06.2007р.; визнати дії відповідача щодо вимоги сплати вартості бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон неправомірними; визнати дії відповідача щодо відмови в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих позивачем документів зазначених Правилами затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р. неправомірними; зобов'язати відповідача оформити (виготовити) позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995р. на підставі поданих позивачем документів.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_4 в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів зазначених Правилами затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року. Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області повторно розглянути питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_4 паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідач неодноразово, в тому числі листом від 31.03.2014 року відмовив позивачу у оформленні закордонного паспорту без надання ним платіжних документів, до поданих раніше документів згідно Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, про оплату послуг з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка паспорта у сумі 120 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, враховуючи рішення Верховного Суду України від 3 грудня 2013 року у справі № 21-416а13, яке є обов'язковим прийшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що пунктом 10 вказаних Правил затверджено вичерпний перелік документів, необхідних для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон, де зокрема передбачено вимогу надати квитанцію про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати. До об'єктів справляння державного мита належить, зокрема, державне мито за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 10х17 грн. (статті 2, 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»). Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Враховуючи, що позивачем був наданий відповідачу, весь необхідний пакет документів, для оформлення закордонного паспорту, підстав у відповідача вимагати додаткові документи, в тому числі платіжні документі повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта, не має.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

О.П. Стародуб