Справа № 0603/762/2012
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2012-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 0603/762/2012
провадження № 2-а/0603/186/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2012 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Гречаному В.А., за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі про стягнення заборгованості по пенсії з вини органу, який призначив пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі щодо неправильного нарахування та несвоєчасної виплати пенсії в належному обсязі з нарахуванням компенсації втрати частини прибутків з жовтня 2001 року по липень 2002 року, та зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену пенсію з нарахуванням компенсації втрати частини прибутків з жовтня 2001 року по день винесення рішення суду.

Позовні вимоги мотивує тим, що з вересня 2001 року вона працювала вчителькою німецької мови в Бердичівському районі і стала на облік до УПФУ в Бердичівському районі в жовтні 2001 року.

Працівники управління просто продовжували протизаконно нараховувати їй пенсію, як їхні попередники з Центрального району м. Миколаєва. Оскільки нараховували пенсію за кодом (ШВП) 101 з попереднього нарахування пенсії; коли у неї був освітянський стаж 25 років 4 місяці 12 днів. Станом на 01.09.2001 року її страховий стаж становив 31 рік 4 місяці 15 днів і потрібно було визнати її пенсію кодом (ШВП) 34.

На її звернення і заперечення вона не отримала жодної позитивної відповіді, тому всі розрахунку і нарахування пенсії зроблені нею власноручно. Вважає, що їй повинні виплатити компенсацію втрати частини прибутків в розмірі 48857.07 грн.. Щодо терміну "систематичні платежі" він не впливає на зміст стягнення заборгованої пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги збільшила і просить суд стягнути з відповідача на її користь недовиплачену їй заборгованість по пенсіях з врахуванням додаткових доплат та компенсації втрати частини прибутку з жовтня місяця 2001 року в сумі 84355 гривень, та стягнути з відповідача 10000 гривень морального відшкодування.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначив, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Бердичівському районі не перебувала. Пенсії їй виплачувало спочатку управління соціального захисту району, а в подальшому управлінням Пенсійного фонду в м. Бердичеві. Пенсія ОСОБА_1 була нарахована і виплачена в повному обсязі. Підстав для стягнення зазначеної в позовній заяві суми не має.

Вислухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку та отримувала пенсію за віком, згідно Закону України „ Про загальнобовоязкове державне пенсійне страхування( ШВП-101) з 10.01.1994 року по 31.01.2001 року призначену у міському управлінні праці та соціального захисту населення м. Миколаєва.

З 01.02.2001 року по 31.10.2001 року отримувала пенсію за віком в Центральному управлінні Пенсійного фонду в м. Миколаєві.

З 01.11.2001 року по 30.06.2002 року отримувала пенсію в Бердичівському районному управлінні праці та соціального захисту населення.

З 01.07.2002 року по 26.10.2011 року отримувала пенсію за віком в управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві.

З 27.10.2011 року по теперішній час отримує пенсію за віком в управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі(а.с.137).

Як вбачається з повідомлення управління Пенсійного фонду в Бердичівському районі ОСОБА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Бердичівському районі не перебуває( а.с.21).

Крім того функції з призначення та виплати пенсії передані до органів Пенсійного Фонду з 01.07.2002 року у звязку із прийняттям Закону України від 17.01.2002 року № 2981 Про внесення змін до деяких Законів України, постанови КМУ від 11.04.2002 року № 497 „ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду України та інших нормативних актів.

А тому суду вважає, що оскільки функції з призначення та виплати пенсій передані до органів Пенсійного фонду, то відповідачем по справі повинно бути управління Пенсійного фонду в м. Бердичеві, а в звязку з злиттям окремих органів Пенсійного фонду - управління Пенсійного фонду України в Бердичеві та Бердичівському районі.

Під час огляду в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_1 було встановлено, що дана пенсійна справа була направлена з Центрального управління Пенсійного фонду м. Миколаїв до Бердичівського районного управління соціального захисту 01.07.2001 року, і ОСОБА_1 була проведена виплата пенсії по 31.10 .2001 року в розмірі -117 гривень.

Управління праці та соціального захисту населення виплата пенсії ОСОБА_1 розпочата з 01.11.2001 року, стаж роботи 41 рік 7 місяців 7 днів, код ШВП-101.

Розмір пенсії ОСОБА_1, яку вона отримувала, становив 117 гривень.

Пенсія позивачки вираховувалася:

- загальний процент розрахунку від заробітку;

- основний розмір пенсії від заробітку;

- коефіцієнт підвищення основного розміру;

- основний розмір пенсії з врахуванням коефіцієнту, і оскільки позивачка отримувала максимальну пенсію, то відповідно до ст. 19 Закону України „ Про пенсійне забезпечення( в редакції статті, яка діяла на той час) розмір пенсії не міг перевищувати 3 мінімальних пенсій за віком, тобто не міг бути більшим ніж 117 гривень.

У звязку із збільшення з 01.01.2002 року мінімального розміру пенсії за віком, було і збільшено розмір пенсії позивачки і їй була призначена пенсія в розмірі -129 грн..

Аналогічне збільшення пенсії позивачки відбулося з 01.04.2002 року, вона стала отримувати пенсію в розмірі 141.90 грн..

Що стосується вимоги позивачки щодо неправильного застосування кодів нарахування пенсії, то слід зазначити, що управління Пенсійного фонду у Бердичеві та Бердичівському районі працює в програмному забезпеченні АСОПД, в якому:

ШВП означає шифр виду пенсії;

Шифр виду пенсії 101 пенсія за віком;

ПТК- програмно технологічний комплекс;

Версія 3-01-, 17.01- версія програмного забезпечення, і ці умовні позначки не мають ніякого відношення до розміру пенсії, а тому посилання позивачки на них є безпідставним.

Будь-яких документів, які б свідчили, що відповідач відмовляв позивачу у перерахунку пенсії до моменту звернення позивачки до суду, не має.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" до основних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 19 вказаного закону зазначає, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи той факт, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає, що права позивачки при нарахуванні і виплаті пенсії за віком за вказаний в заяві період не порушені.

З урахування викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 пенсія нарахована і виплачувалася відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.4. ч. 4 ст.105 КАС України позивач може заявити вимогу про стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю. Позивачка вважає, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Оскільки судом не встановлено неправомірності в діях відповідача, а тому дана позовна вимога не може бути задоволена.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування, Закону України „ Про Пенсійне забезпечення, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 158, 163, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі про стягнення заборгованості по пенсії з вини органу, який призначив пенсію відмовити.

Сторони можуть ознайомитись з повним текстом постанови 10.07.2012 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя