Справа № 2-а-685/11
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-685/11
ПОСТАНОВА

іменем України

02.04.2012

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконкому Дніпропетровської міської ради про зміну правового режиму майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, уточнив його предмет та підставу за судового розгляду, в його обґрунтування посилаючись на те, що чотириквартирний одноповерховий будинок без централізованих мереж тепло, водопостачання та водовідведення, без централізованих внутрішніх мереж газо, електропостачання з роздільними входами (виходами) в квартири за адресою: провул. Новозаводський, 6 і м. Дніпропетровську перебував згідно інвентаризаційної відомості основних засобів на балансі відомчого дочірнього підприємства «Житлово- експлуатаційна контра»ВАТ «Дніпротрансбуд»м. Дніпропетровськ; ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2002 р. було прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Дніпротрансбуд»м. Дніпропетровськ, будинок залишився без балансоутримувача. У квартирі 31 про провул. Новозаводський, 6 відсутні газ, вода, що унеможливлює опалення, є неможливим проживання в ній та призводить до руйнації житлової споруди. Усунення зазначених недоліків та вирішення інших господарських питань передбачене лише через балансоутримувача. На звернення щодо постановки на баланс будинку за адресою: провул. Новозаводський, 6 від керівництва КВ ЖРЕП АНД району, виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради, управління житлового господарства міської ради у м. Дніпропетровську щодо постановки на баланс будинку, були отримані відповіді про фактичну неможливість цього у звязку з відсутністю документів на даний будинок, втрачених при ліквідації дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна контора»ВАТ «Дніпротрансбуд». Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 29.12.2002 р. №2929 був прийнятий порядок зміни правового режиму відомчого житлового фонду, згідно заяв всіх власників квартир, однак, смерть двох власників приватизованих квартир та квартиронаймача неприватизованої квартири унеможливлює виконання вищезазначеного порядку. З урахуванням останньої редакції адміністративного позову позивач просив суд змінити правовий режим житлового приміщення квартири №1у будинку за адресою: провулок Новозаводський, 6 у м. Дніпропетровську на приватне домоволодіння (приватний будинок), у відповідному порядку підготувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за вказаною адресою та провести реєстрацію права користування земельною ділянкою за власником житлового приміщення квартири №1 у будинку за адресою: провулок Новозаводський 6, прийняти в експлуатацію прибудову житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення»Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі отриманих документів КП «ДМБТІ»підготувати проект рішення виконкому міської ради про вилучення із складу державного відомчого житлового фонду квартири та зміну її правового статусу, з оформленням прав власності, з видачею свідоцтв на будівлю приватного домоволодіння, або приватного будинку (крім багатоквартирних будинків, що передаються на утримання товариствам (об'єднанням) власників квартир і нежитлових приміщень цих будинків) з видачею свідоцтва на будівлю приватного домоволодіння, або приватного будинку, попередні правовстановлюючі документи на квартиру і нежитлові приміщення вважаються такими, що втратили чинність, їх оригінали підлягають заміні на свідоцтва, погашенню і залученню до архівної справи КП «ДМБТІ».

Відповідач позов не визнав повністю та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що розуміє проблему, з якою зіткнувся позивач та наголошував на тому, що позивач обрав не той спосіб захисту прав та нед отримується встановленого законом порядку.

Так, відповідно до заперечень відповідача, як зазначено самим позивачем у неодноразових уточненнях до позовної заяви, спірний будинок складається з чотирьох квартир, одна з яких належить позивачеві, власники двох інших померли, а четверта - залишається неприватизованою. Між тим, відповідно до порядку передачі у приватну власність приватизованих малоквартирних будинків (рішення виконкому №2929 від 29.12.2002 р.) передача будинків такого роду в власність його мешканців можлива виключно в разі приватизації усіх його квартир. За протилежних обставин, а саме - існуванням у спірному будинку неприватизованої квартири, тобто такої, яка залишається у комунальній власності територіальної громади міста, даний будинок не може бути переданий у повну власність його мешканців як домоволодіння. Набуття ж окремою квартирою будинку правового режиму домоволодіння існуючим порядком взагалі не передбачено.

Разом з тим, представник відповідача наголошував, що у відповідності до ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2929 від 29.12.2002 р. (на яке, насамперед, посилається сам позивач) власники всіх квартир малоквартирних будинків з метою переведення даного будинку у статус домоволодіння, подають з відповідною заявою на ім'я міського голови, такий пакет документів: правовстановлюючі документи на квартири, а також на сам будинок (оригінал і нотаріально посвідчені копії); матеріали технічної інвентаризації на квартиру і будинок, підготовлені КП «ДМБТІ», з внесеними поточними змінами не більше одного року до дня звернення; документи власників - від фізичних осіб копії паспортів або свідоцтв про народження; рішення органу управління майном, узгоджене з балансоутримувачем житлового будинку, про зняття його з балансу житлово-експлуатаційних підприємств; акт прийняття-передачі житлового будинку; при наявності самовільно побудованих будівель - рішення виконкому райради про прийняття в експлуатацію; акт ідеальних часток на приватне домоволодіння (малоквартирний будинок), складений КП «ДМБТІ». На підставі отриманих документів КП ДМБТІ готує відповідний проект рішення виконкому міської ради з видачею свідоцтва на будівлі приватних домоволодінь. Водночас, позовні вимоги висуваються поза межами встановленої процедури зміни правового режиму будинків, чим фактично вимагається від суду вирішити дане питання в обхід встановлених норм.

Також відповідач в особі представника звертав увагу на те, що будь-яке звернення до суду можливо на захист порушуваного права (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі»). Між тим, з документів, що додані позивачем в якості доказів, відмови виконавчих органів місцевого самоврядування від здійснення належних дій, вбачається що такі документи (лист УЖГ №3/5152 від 24.09.2008 р.; листи КП ДМБТІ №14276 від 07.11.2008 р. та №11188 від 14.09.2011 р.; листи Департаменту ЖКГ №3/3068 від 07.07.2011 р. та №3/3487 від 27.07.2011 р.) навпаки містять у собі не відмову у вчиненні дій, а пряму інформацію щодо місця їх виконання та необхідного переліку документів, які слід надати заявникові. Наведене додатково підтверджує той факт, що позивач, не бажаючи утрудняти себе належним виконанням встановленого порядку переведення будівлі у домоволодіння шляхом подання до КП «ДМБТІ» пакету документів, одразу просить суд вирішити таке питання, що означає не тільки намагання змінити правовідносини у односторонньому порядку без дотримання законної процедури, а і передання справи на вирішення суду без самого існування спору по суті. Разом з тим, позивач посилається на відсутність балансоутримувача спірного будинку як підставу свого звернення до суду. Натомість, заявнику добре відомо, що згідно з рішенням міського виконкому №4410 від 27.10.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 23.05.02р. №1002 «Про передачу житлових будинків на баланс КВ ЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району»спірний будинок по провул. Новозаводському, 6 було передано до комунальної власності територіальної громади міста та вирішено поставити на баланс ВРЖЕП АНД району. Листом №3/3068 від 07.07.2011р. Департамент житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради вкотре повідомив про це Позивача та зазначив, що для прийняття даного будинку на баланс ВРЖЕП АНД району треба надати технічний паспорт та довідки з зазначенням первинної балансової вартості. Між тим, заявником не здійснено ані дій, направлених на постановлення спірного будинку на баланс ВРЖЕП АНД району, ані дотримано належного порядку звернення до міського голови з наданням необхідних для прийняття рішення виконкому документів.

Заслухав пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 02.08.2002 р., виданого згідно з розпорядженням від 02.08.2002 р. №1206 ВАТ «Дніпротрансбуд», позивач є власником квартири АДРЕСА_2; даний будинок являє собою чотириквартирний одноповерховий будинок без централізованих мереж тепло, водопостачання та водовідведення, без централізованих внутрішніх мереж газо, електропостачання з роздільними входами (виходами) в квартири. У відповідності до відповіді з КП «ДМБТІ» право власності про провул. Новозаводському, 6, зареєстровано: за гр. ОСОБА_4 на кв. №2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1999 р., виданого ВАТ «Лніпротрансбуд»згідно з розпорядженням №1044, за гр.гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на кв. №3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.08.2002 р., виданого ВАТ «Дніпротрансбуд»згідно з розпорядженням №1208, на АДРЕСА_3 реєстрація права власності не проводилася.

За ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування»виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Як встановлено судом, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №2929 від 29.12.2002 р. був затверджений Порядок зміни правового режиму будинків відомчого житлового фонду, зняття їх з балансу житлово-експлуатаційних підприємств (крім, зовнішніх мереж електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівель, призначених для обслуговування цього фонду), передачі у приватну власність приватизованих малоквартирних будинків, у яких всі приміщення приватизовані, і передачі багатоповерхових будинків на утримання створеним обєднанням співвласників багатоповерхових будинків, оформлення права власності на приватне домоволодіння, відповідно до п. 1 якого власника всіх квартир малоквартирних будинків, керівництво товариства (обєднання) власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (де відсутні приміщення, які перебувають у комунальній чи державній власності) звертається з відповідною заявою на імя міського голови; також даним переліком визначено коло документів, які додаються до такої заяви.

Таким чином, за протилежних обставин, а саме - існуванням у спірному будинку неприватизованої квартири, тобто такої, яка залишається у комунальній власності територіальної громади міста, даний будинок не може бути переданий у повну власність його мешканців, як домоволодіння.

Набуття ж окремою квартирою будинку правового режиму домоволодіння існуючим порядком взагалі не передбачено.

Відповідно до даного переліку (п. 3) на підставі отриманих документів КП «ДМБТІ»готує проект рішення виконкому міської ради про вилучення зі складу державного відомчого житлового фонду будинків та заміну їх правового статусу з оформленням прав власності (при необхідності із затвердженням акта ідеальних часток) з видачею свідоцтва на будівлі приватних домоволодінь або приватні будинки (крім багатоквартирних будинків, що передаються на утримання товариством (обєднанням) власників квартир і нежитлових приміщень цих будинків.

Утім, позивач даного порядку не дотримався; у звязку з наведеним, на переконання суду, вбачаються підстави для визнання слушними доводів представника відповідача, та суд бере до уваги те, що за ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, та, виходячи з наведеного, будь-яке звернення до суду можливо на захист порушуваного права. Між тим, позивачем не було надано доказів відмови виконавчих органів місцевого самоврядування від здійснення належних дій, та суд погоджується із слушністю доводів представника відповідача щодо того, що такі документи (лист УЖГ №3/5152 від 24.09.2008 р.; листи КП ДМБТІ №14276 від 07.11.2008 р. та №11188 від 14.09.2011 р.; листи Департаменту ЖКГ №3/3068 від 07.07.2011 р. та №3/3487 від 27.07.2011 р.) містять у собі не відмову у вчиненні дій, а пряму інформацію щодо місця їх виконання та необхідного переліку документів, які слід надати заявникові.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідач виконав обовязок доказування; підстави для звільнення від доказування у справі, яка розглядалася судом, відсутні.

Згідно з рішенням виконкому №4410 від 27.10.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 23.05.02р. №1002 «Про передачу житлових будинків на баланс КВ ЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району»спірний будинок по провул. Новозаводському, 6 було передано до комунальної власності територіальної громади міста та вирішено поставити на баланс ВРЖЕП АНД району; дистом №3/3068 від 07.07.2011р. Департамент житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради вкотре повідомив про це позивача та зазначив, що для прийняття даного будинку на баланс ВРЖЕП АНД району треба надати технічний паспорт та довідки з зазначенням первинної балансової вартості. Між тим, позивачем не було здійснено необхідних дій, направлених на постановлення спірного будинку на баланс ВРЖЕП АНД району, не дотримано належного порядку звернення до міського голови з наданням необхідних для прийняття рішення виконкому документів. За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з приписів ст. 19 Конституції України та того, що до повноважень відповідача не віднесено вчинення дій, направлених на встановлення меж земельної ділянки в натурі, проведення реєстрації права користування земельною ділянкою та ін. дій, про зобовязання вчинення яких й заявлено вимоги у позові.

З огляду на результати вирішення справи питання пр. розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя