Справа № 814/1847/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25.06.2015 р. № 814/1847/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

доТовариства з обмеженою відповідальністю "Люрекс", пр-т Леніна, 67, м. Миколаїв, 54048 Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, вул. Потьомкінська, 17/4, м. Миколаїв, 54030

провизнання недійсними установчих документів, припинення юридичної особи,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, звернувся до суду з позовом до ТОВ Люрекс та Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання установчих та реєстраційних документів недійсними з моменту реєстрації 25.09.2014, припинення юридичної особи на підставі ст.ст.42, 55-1 ГК України.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за результатами письмового опитування ОСОБА_1, який є засновником ТОВ «Люрекс», встановлено, що він немає ніякого відношення до товариства, реєстраційні документи не підписував, жодних документів фінансово-господарської діяльності та податкової звітності не вів.

Відповідач ТОВ «Люрекс» в судове засіданні не зявився. Ухвала суду від 11.06.2015 року, яка надсилалась на його адресу, зазначену у витязі з ЄДР, повернулась без вручення адресату з вказівкою пошти в звязку із закінченням строку зберігання. Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістка вручена юридичній особі.

Відповідач реєстраційна служба в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 23.06.2015 року отримала ухвалу від 11.06.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Товариство з обмеженою відповідальністю Люрекс зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців свідчить, що засновником є ОСОБА_1

Пояснення від 20.03.2015 року ОСОБА_1 свідчить, що він ніякої фінансово-господарської та адміністративно-розпорядчої діяльності не виконував, ніяких реєстраційних та установчих документів не складав та не підписував. Ніякого відношення до ТОВ «Люрекс» немає. В рамках яких слідчих дій ОСОБА_1 надавав пояснення слідчому податкової міліції позивач суду не зазначив.

Позивач надав суду пояснення від 25.06.2015, в яких зазначено, що заборгованість перед бюджетом у ТОВ «Люрекс» відсутня, остання звітність з податку на додану вартість подана 16.02.2015 року за січень 2015 року.

Ухвалу суду від 11.06.2015 року позивач не виконав, не надав витребуваних суду документів.

Недійсність установчих документів позивач обґрунтував наявністю у діяльності Товариства ознак фіктивності.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звернення до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або визнання недійсними установчих (засновницьких) документів субєктів господарювання.

Відповідно до статті 551 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи-підприємця, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, зокрема є реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Отже, висновок про наявність ознак фіктивності має ґрунтуватися на доведеному належними доказами факті передачі субєкта господарювання підставним особам або особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність (реалізовувати повноваження).

Відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Доказом існування в діяльності Товариства ознак фіктивності ДПІ визначила пояснення засновника відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, фіктивним підприємництвом є створення або придбання субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Відповідно, з урахуванням положень статей 70 і 72 Кодексу адміністративного судочинства України, належним доказом фіктивності підприємництва (протиправних дій певних фізичних осіб) є вирок суду у кримінальній справі.

Позивач вирок суду у кримінальній справі не надав. Таким чином, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами ознак фіктивності ТОВ Люрекс.

Позивачем також не доведено, що установчі документи ТОВ Люрекс не відповідають вимогам Цивільного та Господарського кодексів України, що при реєстрації підприємства було допущено порушення Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 755, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не повязано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; визнання судом юридичної особи - емітента такою, що відповідає ознакам фіктивності; неподання акціонерним товариством протягом двох років поспіль Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку інформації, передбаченої законом; нескликання акціонерним товариством загальних зборів акціонерів протягом двох років поспіль; неутворення органів акціонерного товариства протягом року з дня реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати

приватного розміщення акцій серед засновників акціонерного товариства.

Даний перелік підстав для припинення юридичної особи є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Позивач не надав суду доказів існування будь-яких з перелічених вище обставин, які б могли бути підставою для припинення юридичної особи.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач всупереч ст.71 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а саме доказів фіктивності підприємства відповідача, доказів існування обставин для припинення юридичної особи.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гордієнко Т. О.