Справа № 754/5267/14-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/275/14
Справа №754/5267/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.05.2014 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, Пономаренко Маряни Володимирівни - посадової особи управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АЗБОДЕРЕВСКЛО» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправними дії посадової особи управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва - Пономаренко М.В. щодо не надання бланку заяви спеціальної форми про призначення пенсії та відмови в прийнятті документів для призначення пенсії представнику ОСОБА_1 та просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.02.2014 р.

03 квітня 2014 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито по справі скорочене провадження у відповідності до ст. 183-2 КАС України.

14.04.2014 р. на адресу суду надійшла апеляційна скарга представника позивача - ОСОБА_3 на ухвалу суду від 03.04.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 р. у відкритті апеляційного провадження було відмовлено та справа повернута до Деснянського районного суду м. Києва для продовження її розгляду.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва надіслав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Зазначили, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме визначення права виходу на пенсію гр. ОСОБА_1 було надано уточнюючу довідку від 16.01.2014 року № 29, в якій зазначено періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт та найменування Списку, до якого включається цей період роботи на підставі яких видана довідка та трудова книжка. З пільгової довідки від 16.01.2014 року № 29 позивача вбачається, що він працював: - черговим слюсарем котельні в пароводяному цеху з 28.07.1977 р. по 01.11.1977 р., черговим слюсарем котельні з 17.12.1979 р. по 20.03.1989 р. та з 01.04.1993 р. по 19.03.1997 р. працював на посаді слюсаря ремонтника 5-го розряду котельні, при цьому за результатами атестації робочих місць, робоче місце не атестовано, що підтверджується записом в пільговій довідці. Згідно Закону України від 01.01.2006 року «Про внесення змін до деяких законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, час проходження строкової військової служби», тобто період з 10.11.1977 р. по 01.11.1979 р. служба в рядах армії - 1 рік, 11 місяців, 22 дні.

Тобто з 01.09.1976 р. по 25.07.1977р. час навчання в Каменець-Подільському ТУ № 5 Хмельницької області - 10 місяців, 22 дні можливо зарахувати відповідно до вимог чинного законодавства. При обчисленні вищезазначеного пільгового стажу позивача та визначення права було з'ясовано, що ОСОБА_1 має право виходу на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку у 56 років, оскільки його пільговий стаж становить 12 років, 4 місяці, 27 днів.

Крім того, зазначили, що згідно наданої позивачем пільгової довідки та підтверджуючих до неї документів можливо зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача на посаді чергового слюсаря котельні в пароводяному цеху з 28.07.1977 р. по 01.11.1977 р., чергового слюсаря котельні з 17.12.1979 р. по 20.03.1989 р., час навчання в Каменець-Подільському ТУ № 5 Хмельницької області з 01.09.1976 р. по 25.07.1977 р. та служба в армії з 10.11.1977 р. по 01.11.1979 р. Період роботи позивача з 01.04.1993 р. по 19.03.1997 р. на посаді слюсаря ремонтника 5-го розряду котельні не можливо врахувати до пільгового стажу, оскільки по цій посаді не проводилась атестація робочого місця. Таким чином, управління на підставі вищенаведеного не порушує Конституційні права позивача, а спрямовує свої дії на виконання вимог чинного законодавства України. Просили суд також звернути увагу щодо вимоги позивача про визнання противоправними дії спеціаліста УПФУ в Деснянському районі м. Києва - Пономаренко М.В., які на їх думку є необґрунтованими, що зазначено вище в поясненнях управління. Просили суд винести рішення згідно вимог чинного законодавства.

Від відповідача Пономаренко М.В. - посадової особи управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та третьої особи: ПАТ «АЗБОДЕРЕВСКЛО» до суду не надійшло жодних пояснень чи заперечень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 12.02.2014 року представник позивача звернувся до спеціаліста відділу первинного призначення пенсії УПФУ в Деснянському районі м. Києва Пономаренко М.В. з питанням подання заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, Пономаренко М.В. відмовилась надати представнику позивача бланк заяви про призначення пенсії та прийняти необхідні документи для призначення пенсії.

12.02.2014 року представник позивача подав до УПФУ в Деснянському районі м. Києва заяву, в якій просив письмово повідомити про причини не надання бланку заяви про призначення пенсії та відмови прийняття документів для призначення пенсії посадовою особою Пономаренко М.В.

13.02.2014 р. представник ОСОБА_1 направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві скаргу на дії посадових осіб УПФУ в Деснянському районі м. Києва, до якої долучив заповнений бланк заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з нотаріально завіреними копіями документів для призначення пенсії.

Листом № 4303/10/С-378 від 21.02.2014 р. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило представника позивача, що заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії разом з доданими документами направлено на розгляд до УПФУ в Деснянському районі м. Києва.

Листом №1253/06 від 07.03.2014 р. УПФУ в Деснянському районі м. Києва повідомило представника позивача, що на виконання листа ГУПФУ в м. Києві №4303/10/С-378 від 21.02.2014 р. по наданим позивачем документам, пільговий стаж позивача за Списком №2 складає 12 років 4 місяці 27 дні, що не дає йому право вийти на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у 55 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадян на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1799-ХІІ.

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці: за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки по досягненні 55-річного віку і при стажі роботи не менш як 25 років (з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах).

Нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам за списками № 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 та постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 і за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачає, зокрема санітарно-гігієнічні дослідження виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. за № 442 зазначено зобов'язання керівників підприємств та організацій незалежно від форми власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним працюючих осіб.

Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації що передбачений п.9 «Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці», затвердженого вище зазначеної постановою КМУ.

Атестація робочих місць проводиться з метою визначення та усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів на робочому місці, а також причин їх виникнення. У випадку, якщо усунути шкідливі показники неможливо, робоче місце зараховується до категорії шкідливих умов праці, а для працівників, які тут працюють, надаються пільгові права на додаткову відпустку, пільгове пенсійне забезпечення, компенсаційні виплати або інші пільги відповідно до чинного законодавства.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозиції про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку, що передбачено п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 ( зі змінами внесеними постановою від 06.07.2006 р. №920).

Крім довідки додається копія наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 чи №2.

Особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або мають право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 - XII від 5 листопада 1991 року, пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Перелік виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах відповідно до зазначеної статті Закону, затверджений постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 року № 1173. Призначення пенсії на пільгових умовах за умови проведення атестації робочих місць раніше діючим законодавством передбачено не було.

Отже, якщо працівник працював на пільгових посадах до 01.08.1992 року, то до пільгового стажу зараховується весь період роботи на цій посаді відповідно зазначеного Порядку. Якщо особа продовжувала працювати на посадах (після 01.08.1992 року), які віднесено до шкідливих умов праці то пільговий стаж виходу на пенсію можливо обчислити за умови проведення атестації робочого місця.

Відповідачем було з'ясовано, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме визначення права виходу на пенсію гр. ОСОБА_1 було надано уточнюючу довідку від 16.01.2014 року № 29, в якій зазначено періоди роботи та які зараховуються до спеціального стажу, професії, характеру виконуваної роботи, розділу, підрозділу, пункту та найменування Списку, до якого включається цей період роботи, на підставі яких видана довідка та трудова книжка.

З пільгової довідки від 16.01.2014 року №29 позивача вбачається, що він працював:

- черговим слюсарем котельні в пароводяному цеху з 28.07.1977 р. по 01.11.1977 р.;

- та черговим слюсарем котельні з 17.12.179 р. по 20.03.1989 р.;

- з 01.04.1993 року по 19.03.1997 р. позивач працював на посаді слюсаря ремонтника 5-го розряду котельні, при цьому за результатами атестації робочих місць, робоче місце не атестовано ( що підтверджується записом в пільговій довідці).

Відповідачами при обчисленні вищезазначеного пільгового стажу позивача було також з'ясовано, що ОСОБА_1 має право виходу на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку у 56 років, оскільки його пільговий стаж становить 12 років 4 місяці 27 днів.

Таким чином, відмова в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах не є протиправною, а вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26 червня 1997 р. платниками такого збору є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Згідно з абзацом 4 п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для визначених платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону. Відповідно до абзацу 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюються ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 % від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Отже, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 2 покриваються підприємством, робота на якому дає право на пільгову пенсію.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, про відмову в задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6, 71, 183 КАС України, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» №122-1 від 25.11.2005 року, Конституцією України, Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26 червня 1997 р., Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, Пономаренко Маряни Володимирівни - посадової особи управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АЗБОДЕРЕВСКЛО» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: