Справа № 159/2846/15-а
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2846/15-а
Провадження № 2-а/159/110/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 03 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

за участю секретаря Віндюк Н.І.

розглянувши у скороченому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Управлінні соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації як одержувач державної соціальної допомоги, призначеної їй, як інваліду з дитинства І групи, з 16 січня 2014 року. В період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року вона також мала право на цю допомогу, однак, не отримувала її через відсутність призначеного їй опікуна (з 30.12.2013 року піклувальника). Призначений ОСОБА_1 піклувальник ОСОБА_2, зверталася з заявами до відповідача про необхідність виплати соціальної допомоги її підопічній за вказаний період, однак, їй було відмовлено. Прокурор просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, який не виплатив допомогу за вказаний період, та зобовязати останнього виплатити таку допомогу, виходячи з прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати в сумі 22023,29 грн. з компенсацією за несвоєчасну виплату в сумі 15870,70 грн., всього 37893, 99 грн.

Відповідач позов не визнав, виплачував допомогу з моменту звернення до нього піклувальника ОСОБА_1 з 16 січня 2014 року. Без звернення опікуна (піклувальника) допомога не могла бути виплачена. До того ж, раніше особова справа ОСОБА_1 перебувала на обліку у Управлінні соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації. Просить у позові відмовити.

Позов слід задовольнити повністю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Управлінні соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації як одержувач державної соціальної допомоги, призначеної їй, як інваліду з дитинства І групи, з 16 січня 2014 року. В період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року вона також мала право на цю допомогу, однак, не отримувала її через відсутність призначеного їй опікуна (з 30.12.2013 року піклувальника). Призначений ОСОБА_1 піклувальник ОСОБА_2, зверталася з заявами до відповідача про необхідність виплати соціальної допомоги її підопічній за вказаний період, однак, їй було відмовлено.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2001 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною внаслідок стійкого психічного захворювання.

Рішенням виконавчого комітету Дернівської сільської ради Ківецівського району № 73 від 20.12.2001 року опікуном ОСОБА_1 призначено її матір ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

У звязку з інвалідністю ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ківерцівської райдержадміністрації як отримувач державної соціальної допомоги.

Виконком Дернівської сільської ради рішенням № 24 від 14.08.2012 року відмінив своє рішення № 73 від 20.12.2001 року про призначення ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_1 через те, що ОСОБА_1 переїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 і на протязі кількох років не проживає разом з опікуном.

На підставі вказаного рішення розпорядженням начальника управління праці та соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації № 148 від 01.09.2012 року державну соціальну допомогу ОСОБА_1 було припинено в звязку з відсутністю опікуна.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.12.2013 року у звязку із покращенням стану здоровя ОСОБА_1 визнано обмежено дієздатною та за поданням органу опіки та піклування її піклувальником призначено ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживала на території Ковельського району, управлінням соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації за заявою ОСОБА_2 16.01.2014 року їй, як інваліду з дитинства, призначена державна соціальна допомога та проводиться її виплата.

Таким чином, з 01.09.2012 року по 31.12.2013 року виплата державної соціальної допомоги інваліду з дитинства ОСОБА_1 не здійснювалась.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років. Частиною 1 ст.4 вказаного Закону передбачено, що державна соціальна допомога інвалідам з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. Заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду І чи II групи, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання (ч.2 ст.8 Закону).

ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства І групи, її інвалідність не припинялась, а тому вона мала право на отримання державної соціальної допомоги у період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року.

ОСОБА_5 передбачає вичерпний перелік випадків зупинення (ст. 6) або припинення виплати державної допомоги (ст. 14).

Згідно ч.ч.2, 3 ст.12 цього Закону суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші обєктивні обставини, коли інвалід чи його батьки, усиновителі, опікуни, піклувальними не могли звернутись за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому, виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату. Невиплату або відмову у виплаті державної соціальної допомоги за минулий час може бути оскаржено у судовому порядку відповідно до закону.

Як передбачено ч.1 ст.10 вказаного Закону, державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку за місцем проживання інваліда з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей-інвалідів. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання.

Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації № 755/1.16/2-15 від 18.05.2015 року сума невиплаченої державної допомоги ОСОБА_1 за період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року становить 22023, 29 грн.

Розрахунок допомоги здійснено відповідно до Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого наказом № 226/293/169 від 30.04.2002 року Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством охорони здоровя України, Міністерством фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2002 за № 466/6754.

Зокрема, абзацом 2 пункту 2.2 розділу 2 вищевказаного Порядку передбачено, що державна соціальна допомога інвалідам з дитинства І групи призначається у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, згідно абзацу 3 п.3.4 розділу 3 Порядку, призначається надбавка на догляд за інвалідом з дитинства І групи, віднесеним до підгрупи Б, розмір якої складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.2 ст.12 згаданого Закону виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату. Розрахунок такої компенсації здійснюється на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року.

Як передбачено ст.3 вищевказаного Закону та п.4 Порядку сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, компенсація за несвоєчасну виплату державної соціальної допомоги на ОСОБА_1 становить, згідно розрахунку, 15870,7 грн.

Як вбачається з листів Департаменту соціального захисту населення № Г-183/1гл від 26.09.2014 року, № 596/07/02-15 від 03.03.2015 року відповідачу рекомендувалось провести виплату піклувальнику ОСОБА_2 державної соціальної допомоги за минулий час (з часу припинення виплати за попереднім місцем проживання інваліда з дитинства).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що для відновлення останнього необхідно і достатньо зобовязати відповідача виплатити допомогу, виходячи з прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати в сумі 22023,29 грн. з компенсацією за несвоєчасну виплату в сумі 15870,70 грн., всього 37893, 99 грн.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ч.2 ст.19, 46 Конституції України, ст.1, ч.1 ст.ст.4, 6, ч.2 ст.8, ч.1 ст.10, ч.ч.2,3 ст.12, ст.14 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд

п о с т а н о в и в :

Позов Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги її підопічній інваліду з дитинства ОСОБА_1 за період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року.

Зобовязати управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства на її підопічну інваліда з дитинства ОСОБА_1, за період з 01.09.2012 року по 15.01.2014 року, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, в сумі 22023,29 грн. з компенсацією за несвоєчасну виплату в сумі 15870,7 грн., всього 37893, 99 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПАНАСЮК С.Л.