Справа № 346/2289/15-а
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2289/15-а
Провадження № 2-а/346/80/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі : головуючого судді Пятковського В.І.,

секретаря Реви М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області, про скасування рішення про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що

ОСОБА_1 в період з 14 квітня 1995 року по 01 жовтня 1997 року працював в ОСОБА_2 підприємстві «Вторресурси» Івано-Франківського обласного підприємства «Укрголовторресурси» при Держпостачі.

22 жовтня 2014 року відповідно до протоколу від 17 лютого 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі, що виступає відповідачем по справі позивачу було призначено пенсію за віком, із зниженням пенсійного віку по списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 5914 гривень 93 копійки за період з 22 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року. Проте уже в квітні 2015 року він отримав пенсію в розмірі меншому ніж раніше, а причиною її зниження стала відсутність на обліку у відповідача ОСОБА_2 підприємства «Вторресурси» за період з 14 квітня 1995 року по 01 жовтня 1997 року, яке у вказаний проміжок часу не сплачувало страхових внесків і відповідно даний період роботи позивача із трудового стажу було виключено, як відсутність страхового стажу.

Вважаючи дане рішення відповідача щодо зменшення розміру пенсії неправомірним, просить суд скасувати його, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію із врахуванням трудового стажу на вказаному підприємстві та стягнути на його користь судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, натомість подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати без його участі. Також, окремо зазначає і просить суд врахувати, що Заготівельно-виробниче підприємство «Вторресурси», на якому працював ОСОБА_1 здійснювало свою діяльність на території всієї України, а не тільки на території м. Коломиї та Коломийського району. В період праці позивача на вказаному підприємстві персоніфікованого обліку працюючих осіб не було введено, відповідно страхові внески до Пенсійного фонду сплачувались згідно кількості працюючих осіб, що у свою чергу унеможливлює визначення сплати страхових внесків щодо конкретних працівників до введення в дію Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому позиція відповідача щодо несплати даним підприємством страхових внесків, що і стало причиною зменшення розміру пенсії позивачу, є безпідставною та необґрунтованою.

Представник відповідача із позовними вимогами не погодилась і підтримала свої письмові заперечення, що були подані до суду та надіслані на адресу позивача, в яких детально розяснила, чим керувалося управління при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, зокрема, те, що розрахунок страхового стажу проведено відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким регламентовано механізм розрахунку страхового стажу та порядок зарахування в страховий стаж періодів трудової діяльності набутих до введення вдію названого Закону. Також, згідно положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України. В звязку з цим, для уточнення періоду сплати страхових внесків до бюджету управління Коломийським заготівельно-виробничим підприємством «Вторресурси» за період з 14 квітня 1995 року по 01 жовтня 1997 року та коломийським спортивним клубом «ГраМар» за період з 06 жовтня 1997 року по 27 лютого 1998 року, відділом спеціальних пенсій було направлено запит до відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб управління. Згідно отриманої відповіді сплата страхових внесків спортивним клубом «ГраМар» за вказаний період підтверджена повністю, а щодо Коломийського заготівельно-виробничого підприємства «Вторресурси», то воно на обліку в управлінні Пенсійного фонду не перебувало і внески не сплачувало. Це і зумовило перерахунок страхового стажу та виключення з нього періоду роботи на даному підприємстві, а в подальшому стало причиною зменшення розміру пенсії В судовому засіданні підтримала вимоги, заявлені в запереченні проти позову, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач працював у ОСОБА_2 підприємстві «Вторресурси» Івано-Франківського обласного підприємства «Укрголовторресурси» при Держпостачі у період з 14 квітня 1995 року по 01 жовтня 1997 року, про що свідчать відповідні записи у його трудовій книжці.

Частиною 1 пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно статті 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Поняття страховий стаж, тобто, період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню і за який сплачено страхові внески, вперше введено із прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 01 січня 2004 року.

Таким чином, законодавчої підстави для реєстрації роботодавця як платника страхових внесків в органах Пенсійного фонду в особі ОСОБА_2 підприємства «Вторресурси» на момент прийняття на роботу позивача - 14 квітня 1995 року, не було.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 1994 року № 5-5 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів»,- передбачена обовязковість реєстрації як платників внесків в органах Пенсійного фонду усіх підприємств, а також громадян, які займаються підприємницькою діяльністю. Однак, згідно положень цієї ж постанови встановлено, що у разі відмови підприємств, а також громадян-підприємців, які використовують найману працю від такої реєстрації, органи Фонду мають право припиняти їх операції за рахунками в банках.

Тобто, порядок нарахування, сплати, а також реєстрації і знаходження на обліку, як платника страхових внесків є виключно правовими відносинами між Пенсійним фондом та роботодавцем, на які працівник впливу немає.

Із відповіді на адвокатський запит від 23 квітня 2015 року № 5550/033 вбачається, що позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку по списку № 2 згідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 22 жовтня 2014 року, відповідно до протоколу від 17 лютого 2015 року. Місячний розмір пенсії, при первинному призначенні обчислено за даними трудової книжки з врахуванням страхового стажу роботи 31 рік 2 місяці, становив 1094 (одна тисяча девяносто чотири) гривні 17 копійок. Вперше пенсія була виплачена в сумі 5914 (пять тисяч девятсот чотирнадцять) гривень 93 копійки, у березні 2015 року, за період з 22 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року. В квітні 2015 року він отримав пенсію у розмірі меншому ніж раніше, а причиною її зменшення стала відсутність на обліку у відповідача ОСОБА_2 підприємства «Вторресурси», у звязку з чим позивачу зменшено трудовий стаж.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Також, частина 4 статті 24 цього Закону містить вказівку на те, що періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виходячи з наведеного, трудовий стаж позивача має автоматично зараховуватись йому як страховий стаж. Посилання відповідача на відсутність на обліку в Пенсійному фонді ОСОБА_2 підприємства «Вторресурси» та на несплату ним страхових внесків, не може бути підставою виключення із трудового стажу позивача проміжку часу, протягом якого він працював на цьому підприємстві.

Підсумовуючи все викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду, а також щодо нарахування та виплати пенсії із врахуванням всього трудового стажу позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та ст.ст. 13, 56, 62, 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1, 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 163, 167, 186 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати неправомірним рішення Управління пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із врахуванням трудового стажу в ОСОБА_2 підприємстві «Вторресурси» Івано-Франківського обласного підприємства «Укрголоввторресурси» при Держпостачі з 14 квітня 1995 року по 01 жовтня 1997 року.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.