Справа № 2а-12462/11
Суддя: Сировєтнік Т. І.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2011 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення дії щодо нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України„Про соціальний захист дітей війни

В С Т А Н О В И В:

26.05.2011 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позов до Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці посилаючись на те, що вона є дитиною війни та згідно зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон) має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Верховна Рада України своїм Законом України № 3235-ІV від 20 грудня 2005 року „Про Державний бюджет України на 2006 рік" стаття 77 та стаття 110 та Законом України №489-V віл 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік", стаття 71, пункт 12 та положенням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік призупинила дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідно положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та п.п.41 Р.2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними). Протягом 2009-2010 року дія ст.ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" взагалі не зупинялась. Однак, відповідач протягом 2006-2007 року не здійснював виплату вказаної допомоги, а в 2008-2010 р.р. здійснював виплату у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці протиправною, зобов'язати Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з врахуванням індексу інфляції та провести відповідні виплати за період з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб.

Суддя вивчивши матеріали даної позовної заяви прийшов до висновку, що позовна заява в частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача по справі провести перерахунок пенсії позивачу за період з 01.01.2006 року по 25.11.2010 року підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 ст.100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

До суду позивачем не було подано заяви про поновлення пропущеного строку з поважних причин звернення до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Так, рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч. 3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України» ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України. Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що про порушення своїх прав «як дитини війни» позивач повинна була дізнатись з часу прийняття Конституційним судом України рішень від 22.05.2008 за №10-рп/2008. Крім того, право дітей війни на отримання підвищення до пенсії широко висвітлюється у засобах масової інформації з 2009 року. При цьому суд вважає, що похилий вік позивача не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду, також позивач вказану доплату до пенсії отримує щомісячно, а тому про отримання зазначеної доплати в меншому розмірі повинна була дізнатись в момент отримання такої доплати.

Ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якою визначено, що нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком і нарахуванням компенсації втрати частини доходів в даному випадку застосуванню не підлягає оскільки зазначена доплата до пенсії позивачу нарахована не була. Таким чином, позивач мала можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом.

Враховуючи вище викладене, положення ч.2 ст.99 КАС України, те, що позивачка, звернулась до суду з позовом 26.05.2011 року, пропустила строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів починаючи за період з 01.01.2006 року по 25.11.2010 року та не зазначила поважних причин пропуску нею строку звернення до суду, тому не вбачається підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду.

При цьому суддя враховує, що позивач звернулась до суду з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, починаючи з 01.01.2006 року лише 26.05.2011 року, у зв'язку з чим адміністративний позов в частині визнання бездіяльності протиправною та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 01.01.2006 року по 25.11.2010 року - слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 99, ч.1 ст.100 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення дії щодо нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України„Про соціальний захист дітей війни в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 01.01.2006 року по 25.11.2010 року включно - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного Адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Оскільки ухвала постановлена без виклику осіб, апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: