Справа № 814/5/15
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

10 березня 2015 року Справа № 814/5/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛАНА» (вул. Кірова, 238, оф. 423, м. Миколаїв, 54031)

до відповідача: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028)

про: визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛАНА», звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом, просив:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛАНА» (код за ) з питань правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП «ГОСПОДАР» (код за ) за вересень-жовтень 2012 року та правомірності формування доходів, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкових зобов'язань по взаємовідносинам з покупцями за товари (роботи, послуги), які були придбані у ПП «ГОСПОДАР» (код за ) у вересні-жовтні 2012 року, а також дії із внесення до інформаційних баз Державної фіскальної служби України інформації за результатами такого контролю на підставі акту перевірки ТОВ «ЕЛЛАНА» (код за ) від 18.11.2014 року № 5723/14-02-2201/37519079;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області вилучити відомості, внесені за результатами податкового контролю на підставі акту ТОВ «ЕЛЛАНА» (код за ) від 18.11.2014 року з № 5723/14-02-2201/37519079, з інформаційних баз Державної фіскальної служби України.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача згідно наданих письмових заперечень просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу № 1119 від 04.11.2014, винесеного на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛЛАНА» з питань правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП «ГОСПОДАР» (код за ) за вересень-жовтень 2012 року.

За результатами перевірки було складено акт від 18.11.2014 року за № 5723/14-02-2201/37519079, який отримано платником податків 28.11.2014 року. В акті перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва зроблено висновки про встановлені порушення п. .185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 643209,95 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено податкові зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 662770.22 грн.; п.п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено витрати, що враховані при обчисленні об'єкту оподаткування, на загальну суму 3216049,75 грн; п. 135.1, п. 135.2 ст. 135 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено доходи, що враховані при визначенні об'єкту оподаткування, на загальну суму 3313851,10 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки від 18.11.2014 року за № 5723/14-02-2201/37519079, відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України позивач звернувся із запереченнями до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області. За результатом розгляду заперечень листом від 10.12.2014 № 10230/10/14-02-2201-13 відповідач відхилив всі доводи платника податків.

За результатами перевірки податкові повідомлення-рішення відповідачем не виносились.

На підставі зазначеного Акту ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області було внесено відомості, що містяться у Акті перевірки до інформаційної бази Державної фіскальної служби України.

Перевіряючи правомірність позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, що є підставою для проведення документальної позапланової перевірки такого платника.

Положеннями п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З викладеного вище вбачається, що наказ на проведення перевірки є рішенням керівника контролюючого органу, яке приймається останнім лише за наявності підстав для проведення перевірки.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, всупереч цим положенням закону відповідачем в заперечення позову не було надано жодних доказів наявності встановлених законом підстав для проведення документальної позапланової перевірки.

Судом також встановлено, що на підставі направлень від 13.02.2013 № 95/16-000 та № 108/17-200 та наказу від 13.02.2013 № 182 згідно вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ПК України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕЛЛАНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, у тому числі і по взаємовідносинам з ПП «ГОСПОДАР», за період з 14.02.2011 по 31.12.2012.

За результатами вищезазначеної перевірки складено акт від 27.02.2013 № 503/16-00/37519079, в якому встановлено порушення ТОВ «ЕЛЛАНА» п. 198.6 ст 198, п. г), п. г') ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 112687 грн., у тому числі за вересень 2012 року у сумі 112687 грн.; а також порушення пп «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого до податкового розрахунку сум доходу нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку не включено в дохід, нарахований та виплачений на користь фізичних осіб-підприємців у 3 кварталі 2012 року у сумі 140 грн., у 4 кварталі 2012 року у сумі 140000 грн. Інших порушень податкового законодавства перевіркою не встановлено.

Суд відзначає, що наказ № 1119 від 04.11.2014 ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЛАНА» з питань правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП «ГОСПОДАР» (код за ) за вересень-жовтень 2012 року було прийнято на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

Отже, як у 2013 році так і у 2014 році підставою проведення перевірок зазначено один і той же пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України, тобто дані перевірки мають однакові підстави. Оскільки в рамках перевірки 2013 року ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва досліджувалось питання щодо дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті податку на додану вартість та правильність формування витрат при здійсненні господарських взаємовідносин з ПП «ГОСПОДАР» за вересень-жовтень 2012 року, тобто співпадає і період який є об'єктом перевірки, то проведення повторної перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва з одного і того ж питання за один і той же період є незаконним, оскільки не ґрунтується на нормах ПК України, а тому у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва були відсутні підстави для прийняття рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕЛЛАНА».

Враховуючи той факт, що підстав, передбачених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, для проведення перевірки не було, то наказ на проведення перевірки є протиправним, адже прийнятий всупереч вимогам податкового законодавства, а дії щодо проведення такої перевірки є незаконними.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу визнання протиправними дій контролюючого органу щодо внесення до автоматизованих інформаційних систем фіскальних органів даних акту перевірки від 18.11.2014 року № 5723/14-02-2201/37519079 та зобов'язання вилучити відомості, внесені за результатами податкового контролю з інформаційних баз Державної фіскальної служби України суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що висновки акту перевірки від 18.11.2014 року № 5723/14-02-2201/37519079 відображені в АІС "Податковий блок".

Контролюючим органом здійснено корегування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту щодо взаємовідносин позивача із з ПП «ГОСПОДАР» (код за ) шляхом зменшення податкового кредиту по ПДВ та з ТОВ «СП «НІБУЛОН» (код за ) шляхом зменшення податкових зобов'язань по ПДВ за вересень-жовтень 2012 року.

Відповідно статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Статтею 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України подана до податкової служби податкова звітність проходить камеральну перевірку на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Крім того, відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації протягом трьох робочих днів з дня її отримання особисто від платника податків.

Згідно пп. 49.9.2 п. 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація вважається прийнятою у разі, якщо орган державної податкової служби із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів неприйняття контролюючим органом звітності позивача за вересень-жовтень 2012 року, та оформлення це відповідним актом перевірки.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 (надалі - Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Згідно статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Вказана система повинна відображати фактично задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її коригування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а контролюючі органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

Відповідно до норм податкового законодавства висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Отже, сам по собі документ (акт, довідка), складений за результатами перевірки платника податків, не може слугувати підставою для внесення змін до інформаційної системи інформаційній системі «Податковий блок».

Враховуючи, що контролюючим органом не прийняті податкові повідомлення - рішення, відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства були відкориговані задекларовані позивачем показники податкових зобов'язань та податкового кредиту наслідками здійснення господарських операцій, шляхом внесення змін до автоматизованої інформаційної системи.

Таким чином, діями відповідача щодо коригування в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення" Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», створено для позивача негативні наслідки, усунути які можливо лише поновивши у зазначеній системі дані, показники податкової звітності ТОВ «ЕЛЛАНА», що визначені у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень-жовтень 2012 року, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того, суд відмічає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

В силу приписів пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Відтак наведене виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

З матеріалів справи не вбачається існування в межах спірних правовідносин будь-якої підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що визначені в пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Оскільки до бази даних внесена інформація, що надійшла за результатами податкового контролю (перевірки), дії зі здійснення якого визнані протиправними, така інформація підлягає бути виключенню з баз даних.

У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв не на підставі та не в межах повноважень, наданих йому законодавством при проведенні перевірки і відображені даних, зібраних за наслідками такої перевірки у відповідних базах.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛАНА» (код за ) з питань правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП «ГОСПОДАР» (код за ) за вересень-жовтень 2012 року та правомірності формування доходів, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, податкових зобов'язань по взаємовідносинам з покупцями за товари (роботи, послуги), які були придбані у ПП «ГОСПОДАР» (код за ) у вересні-жовтні 2012 року, а також дії із внесення до інформаційних баз Державної фіскальної служби України інформації за результатами такого контролю на підставі акту перевірки ТОВ «ЕЛЛАНА» (код за ) від 18.11.2014 року № 5723/14-02-2201/37519079.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області вилучити відомості, внесені за результатами податкового контролю на підставі акту ТОВ «ЕЛЛАНА» (код за ) від 18.11.2014 року з № 5723/14-02-2201/37519079, з інформаційних баз Державної фіскальної служби України.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛАНА» () судовий збір у сумі 146,16 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 166 від 25.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих