Справа № 820/627/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 р.Справа № 820/627/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Крайник К.О.

представника позивача Чередникової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015р. по справі № 820/627/15

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Держземагенства у Харківській області , Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області третя особа ОСОБА_4

про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

28 травня 2015 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Харківській області, Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, третя особа: ОСОБА_4 про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії - закрито.

ОСОБА_3 у апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не відповідність висновку суду обставинам справи. Вказує, що спір по справі є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідачі як територіальні органи Держземагентства України в спірних правовідносинах виконували владні функції щодо передачі земельної ділянки у власність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати Наказ Головного управління Держземагенства у Харківські області №2240-СГ від 22.09.2014 р. про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,000 га, що розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області; скасувати Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, що розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області; визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства Харківської області в частині позитивного погодження 21.11.2014р. проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області за межами смт Безлюдівка в рамках проведення державної експертизи землевпорядної документації; скасувати державну реєстрації земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, проведену Управлінням Держземагенства у Харківському районі Харківської області; скасувати наказ Головного управління Держземагенства Харківської області № 3318-СГ від 02.12.2014р. про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4; визнати протиправними дії Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області в частині відмови у погодженні проекту, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, шляхом надання висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 1015 від 27.09.2014р. та скасувати такий висновок; визнати протиправними дії Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області в частині відмови у погодженні проекту землеустрою, у тому числі меж, кадастрового плану та плану відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, шляхом надання листа № 5319 від 13.11.2014р.; зобов'язати Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, що розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, право на розроблення якого надано гр. ОСОБА_3 на підставі Наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області №2231-СГ від 17.09.2014 р. з наданням Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; зобов'язати Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області провести державну реєстрацію земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, що розташована за межами смт Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, право на розроблення проекту землеустрою якої, надано гр. ОСОБА_3, на підставі Наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області №2231-СГ від 17.09.2014 р.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі не є публічно-правовим, його належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

У пункті «є-1» статті 15-1 ЗК України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Однак, спір у даній справі наведеному визначенню не відповідає.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2014 року по справі №21-308а14.

За таких обставин безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що спір по справі є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідачі як територіальні органи Держземагентства України в спірних правовідносинах виконували владні функції щодо передачі земельної ділянки у власність.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015р. по справі № 820/627/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.07.2015 р.