Справа № 22-а-27426/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 02.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лагценка В.Д., суддів: Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Київ адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій незаконними, зобовязання п]х ести перерахунок та виплату суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом. Позов мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. має посвідчення інваліда 2 групи і згідно законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2007, 2008, 2009 роки у значно нижчому розмірі.

Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач просив суд зобов»язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської у їкої ради нарахувати та виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 -2009 роки.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 13 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області в частині нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2009 роки ОСОБА_2 в розмірі, передбаченому ст.48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" - незаконними.

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007, 2009 роки виходячи з розміру У пальної заробітної плати на час виплати, яка встановлена ст.76 Закону України

«їтро державний бюджет України на 2007 рік» та ст.2 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2009 року, з врахуванням виплачених сум.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок

Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інвалідом II групи захворювання пов'язаного з наслідками а дії на ЧАЕС, що підтверджується копією відповідного посвідчення. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції було встановлено, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 20Урік позивачу була нарахована у грудні 2007 року в розмірі 120 грн., за 2008 рік - в березні 2008 рок ¦ розмірі 120 грн., за 2009 рік - в січні 2010 року в розмірі 120 грн.

"Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримував державну допомог)' значно нижчу, ніж це передбачено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 562 від 12.07g?Q05 року "Про щорічну' допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорн уельської катастрофи», суперечить ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до »ваги посилання представника відповідача на ст. 62 Закон)' України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону' проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

^ Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи гюг ,ень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лтіШе за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виходячи з засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами, а також враховуючи, що згідно ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. 1) та основи соціального захисту (п. 60) при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України , колегія

судців,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

'