Справа № 808/2758/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

01 липня 2015 року (16 год. 00 хв.) Справа № 808/2758/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача 1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії.

20.05.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 (далі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач 1), в якому позивач просив: визнати протиправним наказ №65-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Приазовського районного суду» від 30.03.2015, виданий начальником відповідача в частині встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи 05 років 09 місяців 29 днів; зобовязати начальника відповідача скасувати наказ №65-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Приазовського районного суду Запорізької області» від 30.03.2015 в частині встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи більше 5 років (05 років 09 місяців 29 днів) та видати наказ про встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи більше 10 років (11 років).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при встановленні розміру щомісячної доплати за вислугу років відповідно до стажу роботи відповідачем неправомірно не враховані період роботи на посаді консультанта та помічника судді Мелітопольського міського суду Запорізької області з 30.09.2002 по 25.08.2005 (2 роки 10 місяців 25 днів) та період роботи на посаді помічника заступника голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з 07.09.2006 по 28.05.2009 (2 роки 8 місяців 21 день), у звязку з чим щомісячна доплата за вислугу років встановлена у розмірі 20 % посадового окладу за стаж роботи більше 5 років, а не 30 %, як повинно бути з урахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, 11 років 5 місяців 18 днів. Також, посилаючись на положення статті 22 Конституції України, яка передбачає що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод, та положення статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка не передбачає перерахунок вже наявного до набрання чинності цим законом стажу, позивач зазначає, що відповідачем фактично здійснено такий перерахунок.

Через невідповідність вимогам ст. 106 КАС України, ухвалою від 22.05.2015 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову до 16.06.2015.

У визначений судом строк позивач усунув недоліки позову. Крім того, позивачем були уточнені позовні вимоги та зазначено в якості відповідача 2 - Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Запорізькій області ОСОБА_5. Позовні вимоги викладені наступним чином: визнати протиправним та скасувати наказ №65-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Приазовського районного суду» від 30.03.2015, виданий відповідачем 2, в частині встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи 05 років 09 місяців 29 днів; зобовязати відповідача 2 видати наказ про встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи більше 10 років (11 років).

Ухвалою судді від 17.06.2015 було відкрите провадження у справі, судове засідання призначене на 01.07.2015.

01.07.2015 від відповідача 2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти позову заперечує в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, вважає оскаржуваний наказ неправомірним, а отже таким, що підлягає скасуванню. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представники відповідача 1 заперечили проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що у звязку з набранням чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким викладено у новій редакції Закон України «Про судоустрій і статус суддів», відповідачем 1 проведено перегляд стажу роботи на посаді суддів місцевих судів Запорізької області у відповідності до ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та видано накази про зміну розміру доплати за вислугу років суддям місцевих загальних судів Запорізької області, у тому числі оскаржуваний позивачем в частині наказ. Вказуючи на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких дає право на встановлення суддям доплати за вислугу років, норми зазначеного закону щодо визначення стажу роботу судді не визнано неконституційними або такими, що не підлягають застосуванню. Зазначили, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач 1 керувався виключно чинним законодавством. Тому, вважає оскаржуваний наказ правомірним, через що просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 01.07.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Запорізького обласного управління юстиції від 25.09.2002 № 1/220 позивача з 30.09.2002 призначено консультантом місцевого Мелітопольського міського суду.

Наказом відповідача 1 від 29.12.2003 № 200 позивача з 07.08.2004 призначено на посаду помічника судді Мелітопольського міського суду, як таку, що прийнята за конкурсом.

Наказом відповідача 1 від 16.04.2004 № 36 позивача переведено на посаду помічника судді новоутвореного Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Наказом відповідача 1 від 25.08.2005 № 207 позивача звільнено з посади помічника судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за власним бажанням.

Наказом Національної юридичної академії України імені ОСОБА_6 від 22.08.2005 №383-с позивача зараховано слухачем факультету підготовки професійних суддів з відривом від виробництва.

Наказом Національної юридичної академії України імені ОСОБА_6 від 26.06.2006 №279-с позивача відраховано у звязку з закінченням навчання.

Наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2006 №230 позивача призначено на посаду помічника заступника голови суду тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною постійного працівника.

Наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2009 №123 позивача звільнено з посади помічника заступника голови суду в звязку з призначенням її на посаду судді

Відповідно до Указу Президента України від 13.05.2009 №317/2009 та Наказу Голови Михайлівського районного суду Запорізької області від 29.05.2009 №28 позивача призначено на посаду судді Михайлівського районного суду Запорізької області.

Відповідно до Указу Президента України від 27.10.2011 №1007/2011 та Наказу Голови Михайлівського районного суду Запорізької області від 12.12.2011 №50 позивача виключено зі складу Михайлівського районного суду Запорізької області у звязку з переведенням до Приазовського районного суду Запорізької області.

Відповідно до Указу Президента України від 27.10.2011 №1007/2011 та Наказу Голови Приазовського районного суду Запорізької області від 12.12.2011 №50 позивача переведено на посаду судді Приазовського районного суду Запорізької області у межах пятирічного строку.

На даний час позивач працює на посаді судді Приазовського районного суду Запорізької області.

Загальний стаж роботи позивача на посаді судді станом на 28.03.2015 становив 05 років 9 місяці 29 днів.

30.03.2015 відповідачем 1 прийнято наказ № 65-ос «Про зміну розміру доплати за вислугу років суддів Приазовського районного суду», яким позивачу з 28.03.2015 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 % посадового окладу за стаж роботи більше 5 років (05 років 9 місяці 29 днів).

Як зазначено у наказі, він прийнятий у звязку із набранням з 28.03.2015 чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII та на підставі пунктів 2,5 статті 133, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вважаючи протиправним зазначений наказ щодо визначення вислуги років та відповідно встановлення щомісячної доплати за вислугу років без врахування періоду роботи на посаді консультанта та помічника судді Мелітопольського міського суду Запорізької області та періоду роботи на посаді помічника заступника голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані статтями 133 і 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон).

Частиною 1 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат (ч. 3 ст. 133 Закону).

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 133 Закону, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, визначений ч. 1 ст. 135 Закону.

Так, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Враховуючи, що суддівська винагорода регулюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, щомісячна доплата за вислугу років є складовою частиною суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до стажу роботи на посаді судді, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуваний позивачем в частині встановлення їй розміру щомісячної доплати за вислугу років наказ відповідачем правомірно визначено стаж роботи позивача виходячи з фактичної роботи на посаді судді, оскільки статтею 135 Закону не передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується період роботи на посаді консультанта та помічника судді та періоду роботи на посаді помічника заступника голови суду чи іншого стажу державної служби.

Статтею 8 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 147 Конституції України, єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Місцевий суд не може брати на себе повноваження Конституційного Суду України та визнавати неконституційними (такими, що не відповідають Конституції України) Законів України чи їх окремих положень.

На даний час положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо визначення суддівської винагороди, у тому числі визначення стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, не визнані неконституційними, також відносно них відсутнє офіційне тлумачення Конституційного Суду України, у звязку з чим посилання позивача на нормативно-правові акти щодо визначення стажу роботи судді, які діяли до 28.03.2015, та положення статей 22 і 58 Конституції України суд вважає необґрунтованими.

Позивач в адміністративному позові, серед іншого, просив зобовязати відповідача 2 видати наказ про встановлення судді Приазовського районного суду Запорізької області Васильцовій Ганні Анатоліївні доплати за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу, як особі, яка має стаж роботи більше 10 років (11 років).

З приводу обґрунтованості зазначеної позовної вимоги, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 9 ст. 152 Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» апаратом суду забезпечується ведення особових справ суддів у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України за погодженням з Радою суддів України.

На виконання вимог зазначеної норми, відповідачем 2 було видано наказ від 30.03.2015 №28, відповідно до якого особові справи і трудові книжки суддів місцевих загальних судів передані на постійне зберігання до апаратів відповідних судів. Зазначеним наказом покладено на керівників апаратів судів обовязок з 01.04.2015 своєчасно надавати до територіального управління накази про встановлення суддями доплати за вислугу років.

Таким чином, у зв'язку з передачею оригіналів документів, на підставі яких здійснюється обчислення стажу до Приазовського районного суду Запорізької області, з 01.04.2015 видача наказів про встановлення суддям Приазовського районного суду Запорізької області доплати за вислугу років здійснюється відповідними посадовими особами Приазовського районного суду Запорізької області, а не відповідачем 2.

Суд зазначає, що відповідачі лише здійснюють нарахування та виплату заробітної плати суддів відповідно до наказів уповноважених посадових осіб місцевих судів загальної юрисдикції, які не суперечать положенням чинного законодавства України.

Отже, на теперішній час, повноваження відповідача 1 та відповідача 2 у сфері встановлення та зміни розміру доплати за вислугу років обмежуються лише скасуванням чи внесенням змін до відповідних наказів, виданих до 01.04.2015.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ щодо встановлення позивачу з 28.03.2015 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу за стаж роботи більше 5 років (05 років 09 місяців 29 днів) прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль