Справа № 826/8657/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року № 826/8657/15

Об 11 год. 37 хв. в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Голубничій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1
до 1) Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 2) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Ковальчук О.Ю.
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування рішення №20957770 від 27.04.15 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно Ковальчука О.Ю. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відмову у державній реєстрації права власності; зобов'язання Головного управління юстиції у м. Києві в особі Реєстраційної служби відповідно до заяви №10066566 від 04.02.15 р. та доданих до неї документів вжити заходів щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказане рішення незаконним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач стверджує, що ним подано всі необхідні документи згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13 р. №868, і підстави для відмови у реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна відсутні.

Також позивач звертає увагу суду на порушення строків розгляду заяви, передбачених пп. 5 п. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач посилається на ту обставину, що надані позивачем ухвали Деснянського районного суду м. Києва щодо затвердження мирової угоди не містять визнання права власності на об'єкт нерухомого майна за позивачем, тому не є підставою для реєстрації права власності.

Позивачем не виконано вимоги рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Ковальчука О.Ю. №19202626 про зупинення розгляду заяви, тому державним реєстратором правомірно винесено оскаржуване рішення про відмову у реєстрації права власності на нерухоме майно згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач також зазначає, що оскільки заява позивача розглянута по суті, то підстави для зобов'язання її повторно розглянути відсутні. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

04.02.15 р. ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою №19097014 про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - нежила будівля по АДРЕСА_1.

До заяви додано копію мирової угоди від 30.03.06 р., укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, подану сторонами до Деснянського районного суду м. Києва, згідно умов якої ОСОБА_3 передає ОСОБА_1 належну їй на праві власності нежитлову господарську будівлю загальною площею 49, 8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок боргу за одержану від нього позику в сумі 15 000 грн. і понесені ним судові витрати в сумі 150 грн., а також копії ухвал Деснянського районного суду м. Києва від 05.04.06 р. у справі №2-2666/2006, якими вказану мирову угоду затверджено та провадження у справі закрито в порядку п. 4 ст. 205 ЦПК України, виправлено описку, допущену при розгляді цивільної справи - вказавши "нежитлову господарську будівлю загальною площею 49, 8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, технічний паспорт та його копію від 07.10.14 р. ПП "Ріелті Груп", копію рішення Київської міської ради від 25.10.07 р. №1059/3892 "Про перейменування вулиці у Печерському районі м. Києва", згідно якого перейменовано вулицю Січневого повстання у Печерському районі м. Києва на вулицю Івана Мазепи.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Ковальчука О.Ю. №19202626 зупинено розгляд вказаної заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у зв'язку з тим, що подано не всі необхідні документи, а саме: документ, що посвідчує виникнення права власності на об'єкт нерухомості (у поданій ухвалі суду відсутні відомості про визнання права власності за заявником), а також копії, засвідчені в установленому порядку: паспорта та ідентифікаційного коду.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Ковальчука О.Ю. від 27.04.15 р. №20957770 відмовлено у державній реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежилу будівлю, що розташована у АДРЕСА_1 у зв'язку з неусуненням обставин, що були підставою для зупинення розгляду заяви.

Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" -

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2);

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст. 3);

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (ч. 2 ст. 9);

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження (ч. 1 ст. 15);

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 15);

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення (ч. 5 ст. 15);

Розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень (ч. 7 ст. 15);

Датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви (ч. 12 ст. 15);

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 5) рішень судів, що набрали законної сили (ч. 1 ст. 19);

У разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (ст. 22);

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 24).

Згідно п. п. 37, 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13 р. №868 (далі - Порядок), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

В даному випадку позивачем подано в якості підстави для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, копію мирової угоди від 30.03.06 р., укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, затверджену Деснянським районним судом м. Києва від 05.04.06 р.

Для уточнення технічних характеристик об'єкта нерухомості позивачем надано технічний паспорт та його копію від 07.10.14 р. ПП "Ріелті Груп".

Проте, наявні у реєстраційній справі документи не дають можливості встановити, чи відбулася, а якщо так, то коли первісна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна, без чого неможливо встановити, чи була ОСОБА_3 належним власником нерухомого майна станом на час укладення мирової угоди.

Згідно п. 4 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення.

У разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно змісту наданої мирової угоди та ухвали, якою її затверджено, в них відсутня інформація, на якій підставі ОСОБА_3 є власником об'єкта нерухомого майна, а також будь-яка інформація щодо державної реєстрації права власності на це нерухоме майно згідно чинного на той час законодавства.

Крім того, згідно мирової угоди вказано про передачу об"єкта, який перебуває у праві власності, проте не вказано на який строк здійснюється така передача та її вид (постійне користування, безкоштовне користування, право власності тощо). Доказів звернення позивача до Деснянського районного суду м. Києва за роз"ясненням рішення суду та/або виправлення описки/помилки в рішенні суду та/або мировій угоді суду не пред"явлено.

За таких обставин суд вважає обґрунтованим висновок державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та необхідність надання позивачем додаткових документів щодо об'єкта нерухомого майна.

Оскільки відповідні документи не були надані державному реєстратору, то він мав підстави для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень згідно п. 5-4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень порушено вказані принципі під час прийняття оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Окремо суд звертає увагу позивача на ту обставину, що факт порушення передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" строків розгляду заяви про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна не є підставою для визнання незаконним та скасування відповідного рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви, тоді як може бути підставою для визнання протиправною бездіяльності державного реєстратора щодо розгляду заяви.

Окремо суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що під час розгляду заяв про реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор не має дискреційних повноважень, тобто, повноважень діяти на власний розсуд, оскільки підстави для відмови у реєстрації прав та їх обтяжень чітко передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і поширеному тлумаченню не підлягають. Відповідно, посилання відповідача на можливе втручання суду у його дискреційні повноваження у випадку задоволення позову необґрунтоване за відсутності у нього таких повноважень.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення виготовлений 3 липня 2015 року.