Справа № 2-а-8232/11
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

№ 2а-8232/11

30 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що постановою відповідача від 15.05.2011 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено штраф. Позивач зазначає, що вказаного правопорушення він не скоював. Позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними, скасувати зазначену постанову та звільнити позивача від адміністративної відповідальності.

З дослідженої судом оскаржуваної постанови від 15.05.2011 року вбачається, що в цей же день об 12 годині 25 хвилин, по Набережній Магістралі в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав перевагу у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

Такою постановою відповідачем на позивача було накладено 225 гривень штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналогічні обставини правопорушення викладені і у протоколі про адміністративне правопорушення позивача від 15.05.2011 року.

З пояснень позивача за позовом вбачається, що зазначеного правопорушення він не скоював.

Вимогами ч.2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач-інспектор на обґрунтування правомірності винесеної ним постанови послався на свої пояснення, на протокол про адміністративне правопорушення позивача та на відеозапис скоєного позивачем порушення. Такий запис досліджувався у судовому засіданні, проте він не може судом бути визнаний як належний доказ, бо з нього не вбачається, хто саме керував автомобілем ВАЗ 2107, та який саме має цей автомобіль державний реєстраційний номер.

Натомість пояснення відповідача-інспектора щодо вищевикладених обставин вчинення позивачем правопорушення узгоджуються із вищеназваним протоколом, а тому таким поясненням у суду немає підстав не довіряти.

При цьому суд критично оцінює пояснення позивача про те що пішохід не знаходився на переході, а стояв на тротуарі, оскільки позивач прямо зацікавлений у результатах розгляду справи та його пояснення не узгоджуються з жодним із досліджених судом доказів, і стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилався.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення в порядку ст. 122 ч.2 КУпАП, і оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, Законом України Про дорожній рух, ст.ст. 222, 228, 256, 283, 284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін