Справа № 461/12712/14-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовомЖитлово-будівельного кооперативу «Маяк» до Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування ухвал,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо прийняття ухвали від 21.11.2013 року № 2933 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1», визнати протиправною та скасувати вказану ухвалу.

В обґрунтування позову покликається на те, що з 1983 року в користуванні ЖБК «Маяк» перебуває земельна ділянка площею 0,596 га на АДРЕСА_1. Ухвалою Львівської міської ради №2933 від 21.11.2013 року припинено ЖБК «Маяк» право користування вказаною земельною та погоджено ОСОБА_1 місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0596 га на АДРЕСА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови. Однак, такі дії Львівської міської ради та оскаржувану ухвалу позивач вважає незаконними, вчиненими з порушенням норм ст.141 Земельного кодексу України та за межами повноважень Львівської міської ради.

12.03.2015 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить також визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо прийняття ухвали «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1» на засіданнях сесії Львівської міської ради 18.09.2014 року та 18.12.2014 року, визнати протиправним та скасувати вказані ухвали, мотивуючи тим, що зазначена ухвала прийнята з порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Львівської міської ради, так як незважаючи на те, що депутатським корпусом не було подолано вето міського голови на пленарному засіданні 23.10.2014 року, вказане питання було поставлено на голосування та ухвала була прийнята.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Згідно ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що Ухвалою Львівської міської ради від 21.11.2013 року №2933 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1» припинено ЖБК «Маяк» право користування земельною ділянкою площею 0,0596 га на АДРЕСА_1, та погоджено гр.ОСОБА_1 місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0596 га на АДРЕСА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови /а.с.11/.

Статтею 141 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою.

Такими підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З аналізу статей 142-149 ЗК України вбачається, що по-перше землекористувач повинен бути попередньо попереджений (повідомлений) про наступне припинення права користування; по-друге у випадку незгоди землекористувача на припинення права користування, дане питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, всупереч вищенаведеним нормам Закону, Львівська міська рада з перевищенням наданих повноважень та за відсутності правових підстав, припинила право користування ЖБК «Маяк» на згадану земельну ділянку, прийнявши Ухвалу №2933 від 21.11.2013р.

При цьому, як видно з оскаржуваної ухвали, жодної із передбачених ст.141 ЗК України підстав для припинення права користування земельною ділянкою, в ухвалі не зазначено та більше того, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував належне виконання Львівському міською радою вимог Закону, зокрема щодо повідомлення землекористувача про наступне припинення прав користування.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваної ухвали та протиправність такої, оскільки така винесена без додержання встановленого Законом порядку припинення права користування земельною ділянкою, з перевищенням наданих повноважень та без жодних правових підстав.

Щодо протиправності та скасування ухвали «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1» на засіданнях сесії Львівської міської ради 18.09.2014 року та 18.12.2014 року, то в цій частині позову слід відмовити з огляду на наступне.

Рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню (ч.ч.4,5,11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Крім того, рішення ради повинно бути підписане міським головою (п.3 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як випливає із матеріалів справи, а саме листі Організаційного управління Львівської міської ради від 31.12.2014р., Юридичного управління Львівської міської ради від 14.01.2015р., Управління «Секретаріат ради» Львівської міської ради від 23.01.2015р. /а.с.75,84, 162/, Ухвала Львівської міської ради «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1» на пленарних засіданнях 18.09.2014 та 18.12.2014 року не була прийнята.

Також, в судовому засіданні встановлено, що вищевказана ухвала не була підписана міським головою та не оприлюднена у встановленому законом порядку.

Дані факти підтвердив представник Львівської міської ради в судовому засіданні.

Отож, як випливає з наведеного, оскаржувана ухвала Львівської міської ради «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1» так і не була прийнята та оприлюднена у встановленому Законом порядку, а відтак не набрала чинності та не тягне за собою жодних правових наслідків.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог в частині оскарження ухвали Львівської міської ради «Про затвердження гр.ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1», а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 70, 86, 158-163 КАС України, суд-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо прийняття ухвали від 21.11.2013 року № 2933 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1».

Визнати протиправною та скасувати ухвалу від 21.11.2013 року № 2933 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1».

В решті позовних вимог відмовити.

Після набрання постановою законної сили скасувати вжиті по даній справі ухвалою від 12.03.2015 року заходи забезпечення позову.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Стрельбицький В.В.