Справа № 369/4596/15-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4596/15-а
Провадження № 2-а/369/173/15
ПОСТАНОВА

іменем України

04.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області до відділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 грудня 2014 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. в скороченому провадженні було розглянуто адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, а також прийнято постанову, згідно якої позовні вимоги позивача задоволено частково, визнано відмову УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною та зобовязано УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії та виплати ОСОБА_1 основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком га додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період 06 лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області залишено без змін.

06 квітня 2015 року Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року.

31 березня 2015 року на адресу УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 березня 2015 року, винесена на підставі виконавчого листа № 2-а/369/431/14 від 06 березня 2015 року.

14 квітня 2015 року на адресу УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області надійшла вимога державного виконавця з проханням терміново повідомити про вжиті заходи щодо виконання рішення суду в повному обсязі.

Позивач зазначив, що вважає дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 по винесенню постанови про накладення штрафу незаконними, посилаючись на те, що управління частково виконало дії як боржник за виконавчим листом, про що було повідомлено виконавчий орган.

Тому, позивач просив суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу № 46972907 від 20.04.2015 року.

Представник позивача в судове засідання не зявилася. До суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2014 року позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 протиправною та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_3 основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період 06 лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області залишено без задоволення. Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

06.03.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по даній адміністративній справі видано виконавчий лист № 2-а/369/431/14.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 20.03.2015 року ВП № 46972907, відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу позивача 24.03.2015 року, згідно супровідного листа № 1767.

06.04.2015 року за № 2107 позивачу направлено вимогу державного виконавця щодо виконання виконавчого листа № 2-а/369/431/14 від 06.03.2015 року з проханням терміново повідомити про вжиті заходи з виконання рішення суду в повному обсязі.

15.04.2015 року за № 3981/04 управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області надано відповідь на вимогу державного виконавця. Згідно вказаної відповіді повідомлено, що розпорядженням № 167770 від 15.04.2015 року виконано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/431/114 по справі ОСОБА_3 виконано в повному обсязі, а саме: виконано в частині перерахунку, починаючи з 06.02.2014 року по 15.08.2014 року в частині виплати буде виконано після надходжень цільових коштів на фінансування вказаних виплат.

У звязку з зазначеним головним державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. від 20.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 89 «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, підставою для її винесення є невиконання добровільно боржником рішення суду в повному обсязі та у строк встановлений державним виконавцем.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/7929/14-а від 15.12.2014 року, управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області 15.04.2015 року здійснило нарахування додаткової пенсії. Вказана обставина підтверджується копією розпорядження № 167770 від 15.04.2015 року.

З огляду на викладене вбачається, що позивач добровільно вчинив дії щодо виконання вказаної вище постанови суду.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Пенсійний фонд України не є розпорядником коштів Державного бюджету, а за нормами Бюджетного кодексу України, територіальні управління Пенсійного фонду України мають статус одержувача коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року прийнятої з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Пунктом 20 зазначеного порядку передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Наведені обставини доводились управлінням до відома відділу примусового виконання рішень ВДВС ГУ юстиції у Київській області листом № 3981/04 від 15.04.2015 року, до якого було також додано копію розпорядження № 167770 від 15.04.2015 року.

Оскільки, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не враховував усі ці обставини, що мали місце у звязку з виконанням судового рішення, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та порушує законні права та інтереси позивача.

Відповідно ч.ч.1,2 Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вище викладені обставини та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновків, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 75, 89, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69, 71, 86,158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовом задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2М про накладення штрафу ВП № 46972907 від 20.04.2015 року.

Постанова суду оскарженню не підлягає відповідно до положень ч. 2 ст. 171-2 КАС України.

Суддя: Дубас Т.В.