Справа № 159/1167/15-а 2-а/159/60/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 876/4240/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 25.03.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. про визнання дій протиправними і зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.03.2015р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, як посадовій особі органів місцевого самоврядування, з дня її призначення (з 24.11.2010р.), в розмірі 90 відсотків заробітної плати, обчисленої з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування пенсії згідно до норм чинного законодавства, залишивши визначальний базовий місяць для проведення індексації пенсії - листопад 2010 року; постанову суду скерувати до негайного виконання (а.с.2-6).

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 25.03.2015р. заявлений позов задоволено частково; зобов'язано відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця, виходячи із розміру пенсії, обчисленої при виході на пенсію, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 04.09.2014р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.19-20).

Розгляд справи проведений судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, передбаченого ст.183-2 КАС України.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та винести нове рішення по справі, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.55-57).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу». Оскільки матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, тому вона не включається до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям.

Також такі виплати як матеріальні допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів населення не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії; факт утримання з вказаних допомог та індексації збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

На підставі ст.197 КАС України розгляд наведеної справи проводиться в порядку письмового провадження, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 24.11.2010р., позивачу ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності за нормами ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст.37 Закону України «Про державну службу» (а.с.7-).

Відповідно до довідок Ковельської районної ради Волинської обл. позивачу впродовж 2008-2010 років виплачені матеріальні допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, індексація заробітної плати, на виплачені суми нараховані та утримані внески (а.с.11-12).

Також листом Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. № 346/Г-01 від 30.12.2014р. відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із врахуванням сум виплачених матеріальних допомог на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати (а.с.9-10).

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до вказаних Законів нараховуються страхові внески, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України «Про оплату праці».

Таким чином, матеріальні допомоги та індексація враховуються під час обчислення середнього заробітку, на неї нараховуються страхові внески, а тому останні повинні враховуватися при обчисленні пенсії державного службовця.

Позивачу пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», тому розрахунок пенсії повинен проводитися, виходячи з розміру пенсії, обчисленої при виході на пенсію.

Також судом вирішено здійснити перерахунок пенсії позивача із урахуванням вимог ст.99 КАС України, тобто, з 04.09.2014р.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на соціально-побутові потреби, індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що матеріальні допомоги, на які нараховувався збір або страхові внески обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затв. наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Окрім того, стосовно твердження відповідача про призначення пенсії державним службовцям в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до ст.37 Закону України «Про державну службу» внесено зміни щодо визначення розміру пенсії державним службовця - 70 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст.ст.22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не під час звернення із заявою про перерахунок (або у момент самого перерахунку) вже призначеної пенсії.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 не звертався до грудня 2014 року із заявами щодо проведення перерахунку пенсії, відповідач рішень з цього приводу не приймав, та відповідно позивач не оскаржував дії чи бездіяльність пенсійного органу.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (04.03.2015р.), пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність доводів про поважність його пропуску, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення спірного строку звернення до суду із розглядуваним позовом, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 04.09.2014р.

При цьому, позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 24.11.2010р. до 03.09.2014р. включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із залишенням частини позовних вимог без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, 160, 183-2, 195-197, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. задоволити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 25.03.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл., яка викладена листі № 346/Г-01 від 30.12.2014р., від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської обл. здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії державного службовця у розмірі 90 (дев'яносто) відсотків заробітної плати, із врахуванням виплачених йому сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, включивши такі до місячного розрахунку заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, починаючи з 04.09.2014р. включно, та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат).

Позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 24.11.2010р. до 03.09.2014р. включно - залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.С.Затолочний

В.З.Улицький