Справа № 816/2214/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2214/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2015 року Приватне акціонерне товариство Комерційний банк "Правекс-Банк" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 25 лютого 2015 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне застосування штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт від 10 лютого 2015 року №599/16-01-17-02/14360920, складений на підставі проведеного Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області аналізу облікової картки особового рахунку в АІС "Податковий блок" ПАТ КБ "Правекс-Банк", , з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, згідно акту планової документальної виїзної перевірки від 30 липня 2004 року №1870/23-4/24829909 Полтавської філії АКБ "Правекс-Банк", . За результатами аналізу, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними у Акті перевірки про несвоєчасну сплату основного платежу узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 26249,64 грн, вважає їх необґрунтованими, оскільки ПАТ КБ "Правекс-Банк", який є правонаступником АКБ "Правекс-Банк", до складу якого входила Полтавська філія, виконав рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року щодо сплати податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтаві від 03 серпня 2004 року №/0 та перерахував податкове зобов'язання з прибуткового податку у сумі 78748,92 грн до бюджету за місцем своєї реєстрації до РВДК у Печерському районі м. Києва на рахунок 0207 МФО 820019, код 26077922, платіжним дорученням від 28 квітня 2010 року №4682.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

У своїх письмових запереченнях відповідач зазначав, що оскільки на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 25 лютого 2015 року № Полтавська філія АКБ "Правекс-Банк" була ліквідована і ПАТ КБ "Правекс-Банк" є правонаступником, а рішення, винесене за актом планової документальної перевірки ПФ АКБ "Правекс-Банк", то і сплата податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб повинна бути здійснена за місцезнаходженням відокремленого підрозділу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 10 лютого 2015 року старшим державним ревізором-інспектором Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області проведено аналіз облікової картки особового рахунку в АІС "Податковий блок" ПАТ КБ "Правекс-Банк", , з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, згідно акту планової документальної виїзної перевірки від 30 липня 2004 року №1870/23-4/24829909 Полтавської філії АКБ "Правекс-Банк", .

За результатами аналізу складено Акт від 10 лютого 2015 року №599/16-01-17-02/14360920 "Про порушення правил сплати Полтавської філії АКБ "Правекс-банк", (правонаступник ПАТ КБ "Правекс-Банк" ) узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за актом планової документальної виїзної перевірки від 30 липня 2004 року №1870/23-4/24829909" /а.с. 12-14/ та встановлено порушення пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату основного платежу узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 26249,64 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення від 25 лютого 2015 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 5249,93 грн за затримку на 62 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб /а.с. 10/.

За наслідками адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення /а.с. 16-31/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленнюрішенню від 25 лютого 2015 року №, суд виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Господарського суду Полтавської області від 26 лютого 2008 року у справі №3/184-3/30-17/8 визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 03 серпня 2004 року №/0 /а.с. 33-35/.

Однак, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Полтава задоволено: постанову Господарського суду Полтавської області від 26 лютого 2008 року у справі №3/184-3/30-17/8 скасовано; прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог АКБ "Правекс-Банк" до ДПІ у м. Полтаві про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення відмовлено /а.с. 36-38/.

З огляду на приписи частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року набрала законної сили 25 лютого 2010 року.

Тобто, податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2004 року №/0 набуло статусу узгодженого 25 лютого 2010 року.

Судом встановлено, не заперечується представниками сторін та підтверджено матеріалами справи, що Полтавська філія АКБ "Правекс-Банк" ліквідовано за рішенням головного підприємства від 10 лютого 2015 року та знято з обліку платника податків 23 грудня 2005 року.

Оскільки ПАТ КБ "Правекс-Банк" є правонаступником АКБ "Правекс-Банк", до складу якого входила Полтавська філія, позивач 28 квітня 2010 року (тобто, із затримкою на 62 календарні дні) сплатив податкове зобов'язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 03 серпня 2004 року №/0, що підтверджується завіреною належним чином копією платіжного доручення від 28 квітня 2010 року №4682 /а.с. 15/.

При цьому, ПАТ КБ "Правекс-Банк" перерахував податкове зобов'язання у сумі 78748,92 грн до бюджету за місцем своєї реєстрації, а саме: РВДК у Печерському районі м. Києва /а.с. 15/.

Однак, відповідач стверджує, що станом на 01 січня 2013 року за даними картки особового рахунку ПАТ КБ "Правекс-Банк" по ДПІ у м. Полтаві рахувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 78747,92 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2004 року №/0 /а.с. 13/.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованою дану позицію відповідача з огляду на наступне.

Суд звертає увагу відповідача, що станом на дату перерахування позивачем коштів (28 квітня 2010 року) діяв Порядок зняття з обліку платників податків в органах державної податкової служби, затверджений наказом Державної податкової адміністрації від 19 лютого 1998 року №80.

Так, пунктом 8.7.4. цього Порядку (чинного на час перерахування коштів) передбачено, що податкові зобов'язання та/або податковий борг знятого з обліку відокремленого підрозділу юридичної особи передаються до карток юридичної особи.

Облікова справа закритого відокремленого підрозділу юридичної особи долучається до облікової справи такої юридичної особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно перераховано кошти у рахунок погашення податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2004 року №/0 до бюджету за місцем своєї реєстрації, а саме: РВДК у Печерському районі м. Києва.

Сторонами не заперечується, що на вимогу ДПІ у м. Полтаві ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернувся до Окружної податкової служби Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби та ДПІ у Печерському районі м. Києва із заявою про перерахування коштів у сумі 78748,92 грн до бюджету м. Полтави на рахунок 0207, МФО 820019, код 26077922.

У подальшому, 04 березня 2013 року РВДК у Печерському районі м. Києва перерахувала кошти на рахунок ГУДКСУ у Полтавській області у сумі 78748,92 грн.

10 лютого 2015 року, тобто майже через 5 років після сплати суми узгодженого податкового зобов'язання (28 квітня 2010 року) відповідач без посилання на жодну правову підставу провів аналіз облікової картки особового рахунку в АІС "Податковий блок" ПАТ КБ "Правекс-Банк", , з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, згідно акту планової документальної виїзної перевірки від 30 липня 2004 року №1870/23-4/24829909 Полтавської філії АКБ "Правекс-Банк", та встановив наявність затримки на 62 календарних дні сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 26249,65 грн (сума за основним платежем по податковому повідомленню-рішенню від 03 серпня 2004 року №/0), що вбачається за змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 25 лютого 2015 року №.

Разом з тим, пункт 114.1. статті 114 Податкового кодексу України містить відсильну норму, згідно якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу

Згідно пункту 102.1. статті 102 цього ж Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Дійсно, суд погоджується з доводами відповідача, що позивач сплатив узгоджену суму грошового зобов'язання 28 квітня 2010 року, тобто із затримкою на 62 календарних дні.

Разом з тим, граничні строки застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничного строку сплати суми податкового зобов'язання сплинули 29 квітня 2013 року.

При цьому, суд зауважує, що перерахування позивачем на вимогу ДПІ у м. Полтаві правомірно сплаченої суми грошового зобов'язання саме за місцем своєї реєстрації (РВДК у Печерському районі м. Києва ) до ГУДКСУ Полтавської області не поновлює/не розпочинає для відповідача перебіг строків застосування фінансових санкцій.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, висновок відповідача про порушення граничного строку сплати суми узгодженого податкового зобов'язання спростовується в силу вимог Порядку зняття з обліку платників податків в органах державної податкової служби та приписів пункту 114.1. статті 114 та пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України.

Системний аналіз вказаних правових норм та оцінка фактичних обставин справи дають підстави суду дійти висновку, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення субєкт владних повноважень діяв з недотриманням приписів закону, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Відповідно до положень частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

В силу пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, отже, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача до Державного бюджету стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 25 лютого 2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн /сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 липня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова