Справа № 233/2154/15-а
Суддя: Орчелота А. В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелоти А.В.

при секретарі Циганенко Ю.О., Махоті О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника

відповідача ОСОБА_2

представника

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, «про визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця», третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі , -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_4 державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції та уточнивши свої позовні вимоги просить суд визнати дії державного виконавця управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними, а також визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого провадження від 01.04.2015 року державного виконавця управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою головного державного виконавця управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 01.04.2015 року виконавчий лист №233/2092/14-а, виданий 21.07.2014 року Костянтинівським міськрайонним судом повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження, а також з посиланням на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». З приводу цього, вважає дії ОСОБА_4 державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, в особі головного державного виконавця управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними, а постанову, від 01.04.2015 року, протиправною та таку, що підлягає скасуванню, в звязку із винесенням її не у відповідності до діючого законодавства.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та наполягав на їх задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у позові відмовити, зазначивши що при винесені постанови на яку посилається позивач, діяв правомірно та в межах діючого законодавства.

Представник третьої особи УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, вважаючи вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, в подальшому надала заву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши сторони, представника третьої, перевіривши матеріали справи і дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

6 травня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області винесена постанова за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити певні дії(а.с. 4), яку ухвалою Донецького Апеляційного Адміністративного суду від 25 червня 2014 року залишено без змін(а.с.5). На підставі зазначеного рішення 21 липня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області виданий виконавчий лист № 233/2092/14-а від 6 червня 2014 року(а.с. 7), який повернутий позивачу постановою державного виконавця Сергієнко Д.Є. від 1 квітня 2015 року(а.с.3).

Оскаржувана постанова від 01.04.2015 року, про повернення виконавчого документа стягувачу, як підставу для її винесення, має посилання на Постанову КМУ №440 від 03.09.2014 року та п. 9 ч.1 ст.47, статтю 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п. 9 ч.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за якими виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення

За статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» вказані наслідки завершення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ №440 від 03 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» встановлено Порядок, який визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризація та погашення заборгованості за ними.

Пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначає, що Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, повязаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Частиною 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначені особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду, за якими: 1. Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду. 2. Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим законом.

Тож за вищенаведеним, вбачається, що головний державний виконавець управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 при винесені постанови від 01.04.2015 року «про повернення виконавчого документа стягувачу», діяв правомірно в межах своєї компетенції та на підставі діючого законодавства, однак зміст постанови не містить мотивування підстав її винесення, що є обовязковим за вимогами ч.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим ОСОБА_1, як стягувачу за виконавчим провадженням, головним державним виконавцем управління державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, при винесені постанови від 01.04.2015 року «про повернення виконавчого документа стягувачу», не були розясненні права передбачені ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно якої повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених статтею 22 цього Закону, що призвело до порушення прав ОСОБА_1, як сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене позов слід задовольнити частково.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 158-163, 167, 181 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, «про визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця», третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 (ВП№44162427) від 01 квітня 2015 року «про повернення виконавчого документа стягувачу».

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Суддя