Справа № 824/1000/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1000/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

30 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.

представника третьої особи: Кисляка А.В.

представника третьої особи: Попова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Водночас, позивачем подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №37609694 по виконанню виконавчого листа №1/2208/24/12 виданого 26.02.2013 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_5, яке перебуває у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та ОСОБА_4.

Не погодившись із прийнятою ухвалою суду від 22 травня 2015 року про забезпечення адміністративного позову, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про перенесення розгляду справи на інший день, так як не може прибути в судове засідання у зв'язку із технічною несправністю транспортного засобу, на якому планувалося прибути на призначене судове засідання.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши думку представників третіх осіб, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Представники третіх осіб в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Так, позивач в поданому позові просить суд визнати незаконними та протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, що вчинені у виконавчому провадженні ВП №37609694 в частині продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Торгівлі "Рязань", яка належить ОСОБА_5, що складає 75% статутного капіталу при виконанні виконавчого листа № 1/2208/24/12 виданого 26.02.2013 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_5, скасування результатів електронних торгів та зобов'язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу без встановлення наявності підстав для забезпечення позову. Позивачем жодними доказами не підтверджено та не обґрунтовано, яким чином передача корпоративних прав третім особам може паралізувати господарську діяльність підприємства та поставити під ризик процедуру санації боржника.

Також, суду не надано жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить розгляд спору та зробить неможливим відновлення порушених прав позивача.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту винесення ухвали про введення процедури санації: керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією; зупиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації.

Тобто, на стадії санації боржника учасники господарського товариства усунуті від здійснення функцій управління діяльністю товариства, в тому числі й щодо здійснення господарської діяльності та впливу на процедуру санації товариства поза межами затвердженого господарським судом плану санації.

Таким чином, твердження позивача про те, що зміна складу учасників господарського товариства у цій ситуації може паралізувати господарську діяльність підприємства та поставити під ризик процедуру санації боржника є безпідставними.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд аналізує обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Так, в поданому клопотанні позивач не навів обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, не обґрунтував, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, та можлива необхідність в подальшому докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення.

Крім цього, судом першої інстанції не враховано, що позивач оспорює правомірність дій державного виконавця, вчинених на виконання виконавчого провадження №37609496, щодо реалізації частки в статутному капіталі підприємства, належної засудженому ОСОБА_5. Однак, суд забезпечує позов шляхом зупинення виконання всього виконавчого провадження №37609496, а не лише в частині, що оскражується, тим самим створюючи перешкоди по виконанню виконавчого листа №1/2208/24/12.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції прийнято ухвалу про забезпечення адміністративного позову в той час, коли у справі не відкрито провадження. Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову вирішується судом на стадії підготовчого провадження, тобто після вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч.2 ст.211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року про забезпечення адміністративного позову скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 липня 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.