Справа № 127/14147/15-а
Суддя: Прокопчук А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/434/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Прокопчук А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач починаючи з 26.10.2005 року отримує пенсію згідно Списку №2 шкідливих умов праці, затверджених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 26.03.2015 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак в такому призначені пенсії йому було відмовлено та вимоги заяви залишені без виконання. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що не відповідає вимогам законів України.

У зв'язку з викладеним, позивач просить визнати протиправними дії (рішення) Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013, 2014 років; зобов'язати відповідача нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 26.03.2015р. пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013, 2014 років та допустити постанову до негайного виконання.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі отримав, подавши у визначений законом строк заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначив, що вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає їх безпідставними та необгрунтованими з підстав того, що позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні з 26.10.2005 року. Пенсія йому призначена відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме надання права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, яка відноситься до пенсії за віком. Оскільки позивачу уже прзначена пенсія за віком то його повторна заява про призначення пенсії не передбачена жодною правовою нормою.Щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників в цілому по Україні при обрахунку пенсії позивача, то відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону, але із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії (у даному випадку за 2007 рік). Застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної ч. 2 ст. 40 Закону, тобто за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено Законом тільки при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше, як 24 місяці страхового стажу. Крім того, заява позивача про призначення пенсії по віку є неналежно оформленою, та може бути прийнята та розглянута управлінням при належному її оформленні та поданні. З урахуванням наведеного, управління діє правомірно та в межах чинного законодавства. У зв'язку з цим відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні даного адміністративного позову.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці встановлено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні з 26.10.2005р. та отримує пенсію за віком по Списку №2, згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, автоматизованим способом проводилися перерахунки, відповідно до змін у законодавстві, та в індивідуальному порядку - згідно поданих ним заяв.

Застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, передбачено ч. 2 ст. 40 Закону лише при первинному призначенні пенсії та згідно вимоги ст. 45 Закону, при умові, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (пепореднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведені вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. На всі інші види перерахунків пенсій дана норма не поширюється. Крім того, оскільки позивач скористався правом виходу не пенсію за віком на пільгових умовах, підстав для повторного призначення йому пенсії за віком немає (а.с. 7).

Так, суд погоджується з такою думкою відповідача за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що починаючи з 26.10.2005 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", стаття 13 якого передбачає надання права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

Таким чином, позивач реалізувала своє право на призначення пенсії. В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Така правова позиція узгоджується також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011 року.

Матеріалами справи встановлено, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах призначена відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З поданої позивачем заяви про призначення пенсії (а.с. 6) не вбачається, що він просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні цього показника за попередні роки.

Оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто із зменшенням пенсійного віку, в даному випадку має місце переведення на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що у зв'язку із тим, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2012, 2013, 2014 роки, при цьому до заяви не додано необхідного пакету документів, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відмова управління ПФУ в м. Вінниці в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком, згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в зв'язку з відсутністю підстав для повторного призначеня пенсії за віком є обґрунтованою, відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач довів правомірність свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 9, 26, 40, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 6-11, 14, 18, 69, 71, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністратвиного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: