Справа № 2а-168/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/49721/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М.,
при секретарі: Борілло Ю.В.,
за участю: ОСОБА_5, - представника позивача ОСОБА_6,

Будянської О.А., - представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,

Тамбулатова А.С., - представника Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника позивача ОСОБА_6, на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року, -

встановив:

У грудні 2011 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати рішення та дії відповідачів незаконними, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок і виплату йому щомісячної надбавки до пенсії як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) в редакції, що діяла до 1 липня 2006 року, за період з 1 жовтня 2004 року по 1 липня 2006 року у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, що становить 13244,61 гривень, та зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок і виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за період 2004-2011 років у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що становить 17055 гривень.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2012 року позов задоволено. Визнано рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у виплаті належної ОСОБА_6 щомісячної надбавки до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону № 3551-XII (в редакції, що діяла до 1 липня 2006 року) за період з 1 жовтня 2004 року по 1 липня 2006 року незаконними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату належної позивачеві щомісячної надбавки до пенсії як учаснику бойових дій відповідно до Закону № 3551-XII (в редакції, що діяла до 1 липня 2006 року) в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 1 жовтня 2004 року по 1 липня 2006 року в сумі 13244,61 гривень. Визнано рішення та дії Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови у виплаті належної ОСОБА_6 за період 2004-2011 років щорічної разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що виплачується учасникам бойових дій до 5 травня, незаконними. Зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату належної позивачеві щорічної разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що виплачується учасникам бойових дій до 5 травня, за період 2004-2011 років у сумі 17055 гривень.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2012 року в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії як учаснику бойових дій за період з 1 липня 2006 року по 20 червня 2011 року скасовано, позовні вимоги в цій частині залишено без розгляду. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, - представник позивача ОСОБА_6, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року та залишити в силі постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною 4 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 21 грудня 2011 року звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати рішення та дії відповідачів незаконними і зобов'язати їх здійснити перерахунок та виплату йому щомісячної надбавки до пенсії за період з 1 жовтня 2004 року по 1 липня 2006 року та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за період 2004-2011 років як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону № 3551-XII.

За правилами частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині зобов'язання нарахувати і виплатити надбавку до пенсії як учаснику бойових дій за період з 1 липня 2006 року по 20 червня 2011 року без розгляду, суд апеляційної інстанції вірно встановив, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, передбачений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, і обґрунтовано застосував наслідки його пропуску. Однак апеляційний суд не звернув уваги на те, що позивачем заявлялась вимога про перерахунок та виплату надбавки до пенсії за інший період, а саме: з 1 жовтня 2004 року по 1 липня 2006 року. До того ж, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилось те, що ОСОБА_6 в позові просив також визнати незаконними дії та рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації і зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2004-2011 роки відповідно до статті 12 Закону № 3551-XII.

Тобто, суд апеляційної інстанції не врахував усіх заявлених ОСОБА_6 позовних вимог, фактично не вирішивши питання щодо їх частини до цього часу, а також вийшов за межі власних повноважень, залишивши без розгляду позовні вимоги в частині, що не була заявлена позивачем, чим фактично порушив його право на судовий захист.

Приймаючи постанову про залишення без розгляду частини позовних вимог, апеляційний суд водночас відмовив у задоволенні позову, не вказавши при цьому, щодо яких саме вимог, заявлених позивачем, він дійшов такого висновку.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника позивача ОСОБА_6, - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії - направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.