Справа № 804/12640/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого звернувся ОСОБА_2, до начальника Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_3 про визнання дій та рішення протиправними, -
На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що начальник відповідного ВДВС не є державним виконавцем і не наділений Законом України «Про виконавче провадження» повноваженнями державного виконавця, а тому не має права розглядати відповідні заяви Боржника, які адресовані певному державному виконавцю в рамках дій виконавчого провадження (ч.ч. 1-3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»). Позивачем зауважено, що згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби здійснюють контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. На думку позивача, надаючи боржнику ОСОБА_1 не встановлену Законом України «Про виконавче провадження» відповідь відповідач допустив порушення вимоги ч.ч 1-3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», перевищив надані йому цим Законом повноваження, що потягло за собою порушення права та законних інтересів сторони виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_1
До канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач, начальник Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_3, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (а.с.69). Вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.15, отриманої відповідачем 28.04.15 (а.с.58), останнім не виконані, причини неможливості виконання не повідомлені.
Зважуючи на приписи ч.4 ст.128 КАС України, розгляд справи не відкладається та справа розглядається на підставі наявних в ній доказів.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
08.07.14 Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ отримана заява позивача, адресована державному виконавцю Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_6, про передачу виконавчого документа №2-891/11, виданого 14.11.13 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у розмірі 749 733,00 грн., за його новим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відміткою в паспорті, копія якого додана до заяви (а.с.11).
Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі Закон №202/98-ВР).
За приписами ст.4 Закону №202/98-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Відповідно до цього Закону державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.
Згідно зі ст.20 Закону №606 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що
майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.
Відповідно до ч.7 ст.20 Закону №606 виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного
виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Положеннями ст.7 Закону №606 визначено, що саме державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому числі розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.
Згідно з п.1.5. Інструкції №512/5 під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.6.1. Інструкції №512/5 виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.
Положеннями п.6.3. Інструкції №512/5 визначено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:
а) до відділу примусового виконання рішень ДВС України, інших органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням Голови ДВС України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС;
б) до відділу примусового виконання рішень ДВС України - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах;
в) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;
г) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;
ґ) до виконавчої групи, утвореної в межах органу ДВС, - за рішенням керівника цього органу ДВС;
д) від одного державного виконавця до іншого в межах органу ДВС та виконавчої групи - за рішенням відповідних керівників цих органів та керівника виконавчої групи у разі покладення на нього прав та повноважень, встановлених Законом, у виконавчому провадженні для начальників відділів територіальних органів ДВС.
Суд відмічає, що зміст положень Закону №606 та Інструкції №512/5 не дає підстави для висновку про наявність у начальника районного чи міського відділу державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції повноважень як з розгляду поданих заяв сторін та інших учасників виконавчого провадження, так і з прийняття рішення з питання передачі та надіслання виконавчого документу за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, за результатом розгляду відповідної заяви сторони виконавчого провадження.
Аналіз приписів Закону №606, а також Інструкції №512/5 дозволяє дійти висновку, що на начальників відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних та міжрайонних управлінь юстиції покладається безпосередній контроль за діями державного виконавця.
Так, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, здійснює контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем та при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину),
винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Також начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи
арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова (ст.83 Закону №606)
Крім того, за приписами ч.3 ст.16 Закону №606 начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, вирішуються питання про відвід державного виконавця, про що виноситься постанова.
Наведене дозволяє стверджувати, що рішення начальника відділу, прийняте при здійснені безпосереднього контролю за діями державного виконавця, оформлюється у формі постанови. Окрім того, контроль здійснюється начальником відділу і шляхом затвердження постанови, прийнятої державним виконавцем, у випадках, визначених Законом №606 (ст.20).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладені законодавчі приписи, беручи до уваги те, що заява позивача від 08.07.14 не підлягає розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд зазначає, що відмовляючи позивачу листом від 22.07.14 у направлені виконавчого документу для виконання за новою адресою реєстрації боржника, відповідач начальник відділу Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_4 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом №606.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов задовольнити.
Зобовязати начальника Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_3 вжити заходи із розгляду та вирішення питання з передачі виконавчого документу №2-891/11, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, за новою адресою реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1, належним субєктом владних повноважень.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73,06 грн. (сімдесят три гривні 06 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_7