Справа № 803/2475/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 876/1234/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

08.12.2014р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській обл. щодо відмови їй у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон; визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській обл. щодо вимог по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо їх отримання, за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в сумі 87 грн. 15 коп.; визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській обл. щодо вимог оплати за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.; зобов'язати Луцький міський відділ Державної міграційної служби України у Волинській обл. прийняти документи та розглянути питання щодо оформлення і видачі їй паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затв. постановою КМ України № 231 від 31.03.1995р.; кваліфікувати протиправні дії та притягнути до відповідальності начальника Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській обл. ОСОБА_2, завідувача СЮЗ Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. ОСОБА_3, начальника Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. ОСОБА_4; витрати, пов'язані з оплатою судового збору, покласти на відповідача (а.с.3-5).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2014р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. щодо відмови у прийнятті документів ОСОБА_1 для оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з державного бюджету на користь позивача судові витрати у сумі 36 грн. 54 коп. (а.с.80-87).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду скасувати у частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.92-96).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що адміністративна послуга з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон передбачає видачу бланка, її замовник сплачує 377 грн. 15 коп., а за дострокове оформлення паспортного документа (до 10 днів) - 634 грн. 30 коп., з яких:

87 грн. 15 коп. - плата за надання адміністративної послуги; у разі термінового надання адміністративної послуги (у строк до 10 днів) розмір плати становить 174 грн. 30 коп.;

120 грн. - оплата витрат, пов'язаних з придбанням бланкової продукції, у тому числі вартість персоналізації. Персоналізація (нанесення персональних даних громадянина України на полікарбонатну сторінку паспорта) здійснюється Державним підприємством «Державний центр персоналізації документів»;

170 грн. - державне мито, крім випадків звільнення від його сплати; за дострокове (до 10 робочих днів) оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон державне мито становить 340 грн.

При цьому, плата за надання адміністративної послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон (87 грн. 15 коп.) зараховується на казначейські рахунки територіальних органів Державної міграційної служби України, які щоденно перераховують ці кошти до загального фонду Державного бюджету України.

Кошти, отримані від оплати витрат, пов'язаних з придбанням бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон (120 грн.), зараховується на казначейські рахунки територіальних органів Державної міграційної служби України, які перераховують ці кошти на спеціальний казначейський рахунок Державної міграційної служби України.

Таким чином, дії відповідача у розглядуваній справі ґрунтуються на вимогах закону.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.09.2014р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. з метою подання документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши при цьому заяву-анкету (а.с.7), паспорт громадянина України (а.с.8), копію картки фізичної особи-платника податків (а.с.9), дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см (а.с.9а), квитанцію про сплату державного мита в сумі 170 грн. (а.с.6).

Вказані документи не були прийняті працівниками Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. та повернуті позивачу, зокрема, по причині неподання документів про оплату послуги вартістю 87 грн. 15 коп. за оформлення та видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та про оплату вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн.

Не погодившись з відмовою у прийомі документів, позивач подала керівнику відповідача заяву та скаргу від 13.09.2014р., на яку листом № 0710/79-К від 08.10.2014р. відповідачем запропоновано позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87 грн. 15 коп. та вартість бланка паспорта в розмірі 120 грн., а також повторно звернутися до відповідного підрозділу Державної міграційної служби України з переліком документів, визначених п.9 додатку № 4 до наказу Державної міграційної служби України № 48 від 11.03.2013р. (у редакції наказу Державної міграційної служби України № 232 від 15.10.2013р.) (а.с.10-12).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції вірно виходив з того, що порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України № 3857-ХІІ від 21.01.1994р. «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (надалі - Закон № 3857-ХІІ).

Статтею 1 цього Закону передбачено право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (ст.2 Закону № 3857-ХІІ).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.4 Закону № 3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається КМ України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Крім того, статтею 7 Закону № 3857-ХІІ встановлено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону КМ України і підлягають опублікуванню.

З метою реалізації наведеної норми КМ України прийнято постанову № 231 від 31.03.1995р., якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (надалі - Правила № 231).

Пунктом 10 Правил № 231 встановлено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Згідно зі ст.1 Декрету КМ України № 7- 93 від 21.01.1993р. «Про державне мито» (надалі - Декрет № 7-93) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до п.6 ст.2 Декрету № 7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії.

Підпунктом «б» п.6 ст.3 Декрету № 7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн.

Разом з тим, у п.27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, розмір плати за їх надання, затв. постановою КМ України № 795 від 04.06.2007р. (у редакції постанови КМ України № 1098 від 26.10.2011р.), визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87 грн. 15 коп.

Таким чином, сплата встановленого Декретом № 7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із вчиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України паспорта на право виїзду за кордон, у тому числі й вартість бланка такого паспорта, вартість персоналізації, з огляду на що вимога повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта є протиправною.

При цьому, неправомірною є також вимога відповідача стосовно сплати вартості бланка у розмірі 120 грн. у зв'язку з тим, що Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затв. постановою КМ України № 1098 від 26.10.2011р. (надалі - Порядок № 1098), не встановлює розмір такого відшкодування, не передбачають його й Правила № 231.

Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про те, що умови, які є обов'язковими для виконання при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, встановлюються виключно положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затв. постановою КМ України № 231 від 31.03.1995р.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ, яка викладена в постанові від 03.12.2013р. у справі № 21-416а13.

При цьому, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги покликання відповідача у листі № 0710/79-к від 08.10.2014р. (а.с.10-12) та в письмових запереченнях щодо заявленого позову (а.с.19-25) на положення Закону України № 5203-VІ від 06.09.2012р. «Про адміністративні послуги» (надалі - Закон № 5203-VІ) та норми Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затв. постановою КМ України № 1098 від 26.10.2011р., оскільки нормами ст.9 Закону № 5203-VІ визначено, що адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг; фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, має право на отримання адміністративної послуги незалежно від реєстрації її місця проживання чи місця перебування, крім випадків, установлених законом, заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до ст.11 цього Закону при наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір). Розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) зараховується до державного або відповідного місцевого бюджету. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо). Стягнення за надання адміністративних послуг будь-яких додаткових не передбачених законом платежів або вимагання сплати будь-яких додаткових коштів забороняється.

Частина друга ст.20 зазначеного Закону визначає, що до набрання чинності законом, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори), плата за надання адміністративних послуг (адміністративний збір) при зверненні за отриманням платних адміністративних послуг сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, положення Закону № 5203-VІ передбачають сплату адміністративної послуги одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків). Проте, на даний час відповідний закон, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори) не прийнятий, а тому відповідна плата повинна сплачуватися у порядку і розмірах, встановлених законодавством, а саме Декретом № 7-93, оскільки інші платежі спеціальними правовими актами, що регулюють правовідносини з оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а саме: Законом № 3857-ХІІ та Правилами № 231, не передбачені.

Крім того, згідно з п.п.2 і 3 Порядку № 1098 послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги, а також за постановою (ухвалою) суду в цивільних та господарських справах; оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв'язку або програмно-технічні комплекси самообслуговування.

Отже, з аналізу наведених положень Порядку № 1098 слідує висновок про те, що послуги, які надаються органами Державної міграційної служби України не мають обов'язкового характеру та надаються лише за бажанням особи, на підставі поданої нею письмової заяви, тобто відповідач з огляду на положення Порядку № 1098 не може вимагати плати за адміністративні послуги.

Згідно матеріалів справи не вбачається подання позивачем такої письмової заяви до територіального органу Державної міграційної служби України, позивач не отримувала та не виявляла бажання отримувати від відповідача додаткові послуги, а відтак вимоги відповідача сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які не передбачені Законом № 3857-ХІІ та Правилами № 231, є безпідставними.

Також під час судового розгляду з'ясовано, що відповідні документи про оформлення паспорту для виїзду за кордон позивач подала до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл., їй в прийняті документів було відмовлено саме цим органом. Вказане підтверджується й відповіддю на скаргу позивача від 08.10.2014р. Підставою для відмови в прийнятті документів були несплата відповідних платежів, а не звернення для оформлення документів до неналежного відповідача.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано надав оцінку діям того органу, який безпосередньо вчиняв відповідні дії по заяві позивача, а саме Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому слід визнати протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. щодо відмови позивачу у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстав ненадання квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка паспорта в розмірі 120 грн.

У частині рішення суду, згідно висновків якої позивачу частково відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з того, що такі в апеляційному порядку позивачем не оскаржувалися, у зв'язку з чим апеляційний суд не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржено особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Вказані твердження відповідають роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1 та 13.2 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі».

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним і обґрунтованим, а тому такий підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській обл. на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2014р. в адміністративній справі № 803/2475/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.С.Затолочний

В.З.Улицький