Справа № 22-а-27533/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 02.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лагценка В.Д., суддів: Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Київ адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального зах$>чу населення Білоцерківської міської ради про зобовязання провести перерахунок та виш ту суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд з вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що вона є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інвалід 2 групи і згідно законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2009 рік у значно нижчому розмірі.

Оскільки відповідач відмовляється пррвести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач просив визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області в частині відмови в проведенні перерахунку г Дної одноразової допомоги на оздоровлення згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, -.які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради провести І перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену суму одноразової щорічної грошової ; допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 16 вересня 2010 року І позов задоволено.

Визнано незаконними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської І міської ради Київської області в частині відмови ОСОБА_2 в проведенні і перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення згідно ст.48 Закону України "Про І статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради ІИ гької області провести перерахунок, нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 І Петрівни недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік згідно І ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок ' Чорнобильської катастрофи в розмірі 5 мінімальних заробітних плат встановленої на момент виплати допомоги з урахуванням виплаченої суми.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної 1 скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у І звязку із чим спір вирішений невірно.

( Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної !|скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з І наступного.

І х-ч Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 ІУ.,дгорії, інвалідом II групи захворювання повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС, що .і підтверджується копією відповідного посвідчення. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції було встановлено, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2009 рік позивачу була нарахована у лютому 2010 року в розмірі 120 грн.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримував державну допомогу значно нижчу, ніж це передбачено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чс^юбильської катастрофи», суперечить ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист гри ддян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для : виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма - субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи .щожень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за |Р ^ ,м, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виходячи з засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами, а також враховуючи, що згідно ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. 1) та основи соціального захисту Щ(п. 60) при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про /.застосування ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть Щслугувати підставою для скасування законної та обгрунтованої постанови суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198. 200, 205, 206 КАС України . колегія

лв,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2010 йроку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч,5 ст.254 КАС України та може бути . |оскаржсна до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.