Справа № 2а-3012/10/0470
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 2а-3012/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року справі № 2а-3012/10/0470
за позовом Прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України
до третя особа про Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Територіальне управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України у Дніпропетровській області стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (далі по тексту - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"(далі по тексту - Відповідач), третя особа: Територіальне управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України у Дніпропетровській області (з врахуванням правонаступництва) (далі по тексту - третя особа) в якому просив стягнути заборгованості внаслідок застосування економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 500148,82 гривні. (т.1, а.с. 3-5)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі №2а-3012/10/0470.(т.1, а.с. 2)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами комплексної перевірки раціонального використання Відповідачем паливно-енергетичних ресурсів було виявлено нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, за що до останнього були застосовані економічні заходи на загальну суму 500 148, 82 грн., яка є не сплаченою до Державного бюджету.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі №2а-3012/10/0470 адміністративний позов задоволено. (суддя - Ільков В.В.) (т.2, а.с.105-106)

Відповідач - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі №2а-3012/10/0470 та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що Прокурор Кіровського району м.Дніпропетровськ пред'являючи позов в інтересах особи яка, відповідно до положень КАС України, не має адміністративно процесуальної дієздатності, порушив норми діючого законодавства, а саме ст.361 ЗУ «Про прокуратуру», ст.19 Конституції України, вийшов за межі своїх повноважень наданих йому Конституцією та законами України, що призвело до порушення охоронюваних законом прав суб'єкта господарювання.

21 травня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що правомірність винесення постанови від 26.11.2009р. №15-5/3.12-140 про застосування економічних санкцій була предметом розгляду в адміністративній справі № 2а-5025/10/0470, за результатами розгляду якої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відмовлено у задоволенні позовних вимог, що підтверджується постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2013р., та залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року.

Позивач, відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

Суд розглядає справу у межах доводів апеляційного оскарження.

У судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Територіальним управлінням державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області проведено перевірку ВАТ «Павлоградвугілля» (правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») виробничо - структурний підрозділ «Шахта «Степова» з питань використання паливно - енергетичних ресурсів.

За результатами перевірки складено Акт №15-5/3.21-133 від 26.11.2009 року, яким зафіксовано виявлені під час перевірки порушення вимог чинного законодавства у сфері енергозбереження. (т.1, а.с. 7-13)

Зокрема, встановлено нераціональне використання електроенергії: перевитрати електроенергії водовідливними установками внаслідок низького ККД насосу - 32,83 тис.кВт.г/рік; перевитрати активної електричної енергії від перевищення фактичних внутрішніх витоків повітря в системі вентиляції над розрахунковими - 464 тис.к.Вт.г/рік.

За наслідками встановлених порушень позивачем, було винесено постанову про застосування економічних санкцій № 15-5/3.12-140, якою до відповідача була застосована підвищена плата у розмірі 500148,82 грн. (т.1, а.с.34-35)

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи відповідачем не надано доказів добровільної сплати економічних санкцій у розмірі 500148,82 грн., постанови про застосування економічних санкцій не скасовані.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.10 Закону України «Про енергозбереження», метою впровадження економічного механізму енергозбереження в господарчу практику є інтенсифікація та розширення процесів енергозбереження в умовах становлення та розвитку ринкових відносин в економіці. Завданням економічного механізму енергозбереження є стимулювання раціонального використання та економії паливно-енергетичних ресурсів, створення виробництва і широкого застосування енергетично ефективних технологічних процесів, обладнання та матеріалів.

Статтею 11 Закону України «Про енергозбереження»встановлені, економічні заходи для забезпечення енергозбереження, окрім іншого, передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами (п.«е»ч.1 ст.11) та застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих (п.«є»ч.1 ст.11).

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про енергозбереження»передбачено, що економічні санкції за марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів накладаються на юридичних та фізичних осіб за:

а)марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів;

б)несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно- енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих витрат енергоресурсів, а також за невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам;

в)невиконання чи несвоєчасне виконання приписів органів державного управління енергозбереженням щодо усунення фактів марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

Частиною 2 статті 17 наведеного Закону визначено, що за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат суб'єкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів. До обсягу перевитрат паливно-енергетичних ресурсів, на які нараховується енергетичний збір, не включається обсяг видів палива та паливно-енергетичних ресурсів, отриманих суб'єктом господарювання з альтернативних джерел енергії.

Згідно ч.1, п.«є»ч.2 ст.27 Закону України «Про енергозбереження», порушення законодавства про енергозбереження тягне за собою встановлену цим Законом, а також чинним законодавством України дисциплінарну, адміністративну або цивільну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні у використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні інших вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»від 02 вересня 1993 року № 699 затверджено «Розміри плати за газ, що тимчасово споживається на виробничі потреби понад встановлені середньодобові норми, а також у разі неефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів підприємствами (електростанціями)». Розділом II Постанови встановлено, що за перевитрати газу інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата. Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Наказ Державного комітету України з енергозбереження від 4 серпня 2000 року N 64 затверджено Порядокк проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, відповідно до пункту 9 якого, обсяги марнотратного споживання і прямих втрат ПЕР визначаються у перерахунку на річне споживання або на період від виникнення до виявлення порушення, крім випадків, які підтверджуються документально відповідно до додатків 5 і 17 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1993 р. N 623. Обсяг цих втрат визначається незалежно від стану виконання підприємством встановлених норм питомих витрат енергоресурсів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявний в матеріалах справи розрахунок санкцій, наведений в постанові № 15-5/3.12-140 від 26.11.2009 року, не містить невідповідностей вимогам Постанови Кабінету Міністрів від 02 вересня 1993 року №699 та підтверджений матеріалами справи та висновкам акту перевірки.

На посилання відповідача, викладені в апеляційній скарзі, що державна інспекція з енергозбереження не є органом державної влади, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно ст.26 Закону України «Про енергозбереження», державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється Державною інспекцією з енергозбереження згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Згідно Положення про Державну інспекцію з енергозбереження, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2000 р. №1039, Державна інспекція з енергозбереження є урядовим органом державного управління, що діє у складі НАЕР і йому підпорядковується.

Таким чином, оскільки Державна інспекція з енергозбереження є урядовим органом державного управління, то Прокурор, з урахуванням ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.60 КАС України може здійснювати в суді представництво інтересів держави в особі територіального органу Державної інспекції з енергозбереження.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правомірність винесення постанови від 26.11.2009 року № 15-5/3.12-140 була предметом розгляду в адміністративній справі № 2а-5025/10/0470, за результатами розгляду якої ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування вказаної постанови про накладення санкцій, що підтверджується постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року.

Згідно ст.. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки наявні в справі докази підтверджують позицію територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області про наявні порушення відповідачем вимог законодавства з енергозбереження, колегія суддів вважає правомірним висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 26 грудня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача, спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі №2а-3012/10/0470 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 22 червня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко