Справа № П/811/3995/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № П/811/3995/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгран" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Елгран" з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31 жовтня 2014 року:

- №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму 181344,00 грн., з яких, за основним платежем - 120896,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 60448,00 грн.;

- №, яким ТОВ Елгран" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 223072,00 грн.;

- №, яким ТОВ "Елгран" зменшено розмір від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 3666857,00 грн.;

- №, яким ТОВ "Елгран" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 44717,00 грн.;

- №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на суму 913804,87 грн., з яких, за основним платежем - 620536,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 310268,29 грн.;

- №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на суму 1467626,37 грн., з яких, за основним платежем - 978417,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 489208,79 грн.;

- №, яким ТОВ "Елгран" нараховано пеню за порушення термінів розрахунків по експортним та імпортним операціям на суму 43140,56 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Елгран" зареєстроване як юридична особа Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 13 жовтня 1999 року та з того ж часу перебуває на обліку у Кіровоградській об'єднаній Державній податковій інспекції як платник податків.

З 15 вересня по 03 жовтня 2014 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції на підставі наказу та направлення була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгран" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено Акт документальної планової виїзної перевірки від 10 жовтня 2014 року №198/11-23-22-02/30620865, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем, зокрема: п.44.1 статті 44, п.135.1 статті 135 п.138.2 статті 138, пп.139.1, статті 139 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) в частині завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на суму 3666857,00 грн.; вимог ст. 201, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України - встановлено завищення рядку 19 декларації з податку на додану вартість всього на суму 223072,00 грн. (за травень 2012 року - 9922,00 грн., липень 2012 року - 10901,00 грн., серпень 2012 року - 7900,00 грн., листопад 2012 року - 12544,00 грн., грудень 2012 року - 13993,00 грн., січень 2013 року - 23146,00 грн., червень 2013 року - 16518,00 грн., серпень 2013 року - 56404,00 грн., вересень 2013 року - 14638,00 грн., жовтень 2013 року - 21037 грн., листопад 2013 року - 11011,00грн., грудень 2013 року - 7334,00 грн.; завищення рядку 24 декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року на суму 136185,00 грн.; завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 29811,00 грн. (серпень 2012 року - 10901,00 грн., вересень 2012 року 2012 року - -7900,00 грн., грудень 2013 року на суму 11010,00 грн.); заниження ПДВ на суму 120896,00 грн. (за жовтень 2012 року - 25589,00 грн., липень 2013 року - 95307,00 грн.); пп.263.2.1, пп.263.2.2, п.263.6 статті 263 Податкового кодексу України - занижено суму податкового зобов'язання по платі за користування надрами на загальну суму 1598954,16 грн. (1 квартал 2012 року - 43502,45 грн., за 2 квартал 2012 року на суму - 183754,21 грн., за 3 квартал 2012 року на суму 163397,70 грн.. за 4 квартал 2012 року на суму 410962,80 грн., за 1 квартал 2013 року на суму 23024,20 грн., за 2 квартал 2013 року на суму 141620,97 грн., за 3 квартал 2013 року -465640,19 грн., за 4 квартал 2013 року - 167051,64 грн.); статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по експортному контракту №25/11 від 21.04.2011 року, укладеного з фірмою ПП "ОСОБА_1 (Т.1,а.с.19-84)

На підставі висновків вказаного Акта перевірки податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення від 31 жовтня 2014 року: №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість, код платежу на суму 181 344,00 грн., з яких, за основним платежем - 120 896,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 60 448,00 грн.; №, яким ТОВ Елгран" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 223 072,00 грн.; №, яким ТОВ "Елгран" зменшено розмір від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 3666857,00 грн.; №, яким ТОВ "Елгран" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 44 717,00 грн.; №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, код платежу на суму 913 804,87 грн., з яких, за основним платежем - 620 536,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 310 268,29 грн.; №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, код платежу на суму 1467626,37 грн., з яких, за основним платежем - 978417,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 489208,79 грн.; №, яким ТОВ "Елгран" нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: 21081000 - пеня за порушення термінів розрахунків по експортним та імпортним операціям на суму 43140,56 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень №, яким ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість сум, №, яким ТОВ Елгран" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 223 072,00 грн. та №, яким ТОВ "Елгран" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 44 717,00 грн., суд апеляційної інстанції заначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, видами діяльності ТОВ "Елгран" за КВЕД є, зокрема, (08.11) добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний); (23.70) різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю; (46.70) оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; (49.41) вантажний автомобільний транспорт.

Для здійснення його господарської діяльності, виникає потреба у придбанні запасних частин (сегментів) до пил, а у випадках, коли працездатність інструменту (пили) можлива без придбання нових запасних частин -послуг по пайці та реставрації сегментів пил.

До виконання вказаних робіт та постачання необхідних запасних частин ТОВ "Елгран" залучило ТОВ "Торг Консар" за договором № 78 від 01 грудня 2012 року (Т.2, а.с.131-132).

Факт виконання господарських операцій за вказаним договором підтвержується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 17 грудня 2012 року №8264; від 29 січня 2013 року №14068; від 31 січня 2013 року №15071,15143; від 15 лютого 2013 року №7155; від 21 березня 2013 року №10023;від 29 квітня 2013 року №14074,14287; від 16 травня 2013 року №7506, 7508, 7509; від 20 червня 2013 року №9521, від 15 липня 2013 року №7020, від 26 липня 2013 року №12554, від 09 серпня 2013 року №4032, від 20 серпня 2013 року №14540, від 12 вересня 2013 року №5511, від 31 жовтня 2013 року №15348,(Т.2,а.с.140,174-191) та відповідними видатковими накладними на загальну суму 643845,34 грн. (із них ПДВ - 107807,55 грн.)

Крім того, розрахунок за отримані товари ТОВ "Елгран" здійснювало у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента.

Транспортування запасних частин та пил для здійснення їх ремонту та реставрації до місцезнаходження контрагента позивача здійснювалося із залученням перевізника - ФОП ОСОБА_2 (Т.2,а.с.134-135, 192, 196, 198-199, 201-202, 204-205, 207-208, 212, 214, 216-217, 219-220, 222, 224, 225, 227, 228, 230, 232, 234, 235).

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що у ТОВ „Елгран" не було економічної доцільності придбання протягом 2013 року відповідних послуг у ТОВ „Торг Консар", оскільки вже у 2014 році ТОВ „Елгран" здійснювало ремонтні роботи самостійно. Так, ТОВ "Елгран" лише у 2014 році придбало станок для напайки (Т.3,а.с.19-29) та обладнало приміщення для проведення даних робіт (Т.3,а.с.30), а відтак - отримало можливість самостійно здійснювати відповідні роботи.

Доказами фактичного використання придбаного позивачем у ТОВ „Торг Консар" товару у власній господарській діяльності слугують акти списання товарів, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, а також інвентарний опис основних засобів (Т.2, а.с.141, 237-251, Т.3,а.с.1-18; Т.6, а.с.169-171).

За таких умов суд вважає, що позивач належними та достовірними доказами підтвердив своє право на формування податкового кредиту з ПДВ та віднесення відповідних сум до витрат за взаємовідносинами з ТОВ "Торг Консар".

Щодо взаємовідносин ТОВ "Елгран" з ПАТ "Кіровоградграніт" судом встановлено наступне.

03 січня 2012 року та 01 липня 2013 року між позивачем та вказаним контрагентом було укладено договори про надання послуг №2/07 та № 7/12 відповідно (Т.3, а.с.31-32,84-85).

За змістом вказаних договорів ПАТ „Кіровоградграніт" (виконавець) зобов'язалося надавати ТОВ „Елгран" (замовнику) послуги з видобування сировини для облицювальних матеріалів (декоративного каміння).

Факт виконання робіт на підставі вказаних договорів підтверджений необхідними первинними документами, а саме: податковими накладними від 31 липня 2012 року №342,447, від 31 серпня 2012 року №356,462, від 30 вересня 2012 року №349, 474,від 30 вересня 2012 року №351, від 31 жовтня 2012 року №320, 321, 412, від 30 квітн 2013 року №383,від 31 травня 2013 року №377, від 30 червня 2013 року №437,436,від 31 липня 2013 року №447, 448, від 31 серпня 2013 року №462,463, від 30 вересня 2013 року №474, від 30 жовтня 2013 року №412, від 30 листопада 2013 року №339, від 29 листопада 2013 року №305, (Т.3,а.с.56-61,70-73,100-107), актами про надання послуг (Т.3,а.с.33,35-36,38-39-40,42,44,46,48,50,52,55,62,64,66,68,86-89,91,93,95-96,98,),плановими калькуляціями (Т.3,а.с.34,37,41,43,45,47,49,51,53-54, 63, 65, 67, 69, 90, 92,94,97,99) на загальну суму 822 773,64 грн. (із них ПДВ - 137128,94 грн.) .

Наявні у матеріалах справи платіжні доручення слугують належними доказами оплати позивачем придбаних у ПАТ „Кіровоградграніт" послуг.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що всі вищезазначені первинні бухгалтерські документи, які надані позивачем оформлені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та повністю відображають реальність проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Згідно із п.138.2. ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №, а також податкового повідомлення-рішення № в частині, якою позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 1383042,00 грн.

Щодо податковому повідомленню-рішенню №, в частині, якою ТОВ "Елгран" зменшено розмір від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 2283815,00 грн, суд заначає наступне.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Разом з тим, правовідносини щодо справляння податку на прибуток підприємств у І кварталі 2011 року регулювалися положеннями Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств". Вказаним Законом допускалося формування валових доходів із сум попередьої оплати за товари (роботи та послуги), отриманих від покупців як аванси (за правилом першої події).

Так, відповідно до підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств України" датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталась раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи - суми попередньої оплати та авансів, отримана в рахунок оплати товарів, виконаних робіт та наданих послуг.

Таким чином, отримані передоплати за товарно-матеріальні цінності до 01 квітня 2011 року підлягають включенню до складу валових доходів за датою отримання коштів згідно із нормами підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 та підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР.

Згідно з пунктом 2 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: другий квартал, другий і третій квартали та другий - четвертий квартали 2011 року.

Пункт 7 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України визначив, що дохід не визначається щодо товарів (результатів робіт, послуг), відвантажених (наданих) після дати набрання чинності розділом III цього Кодексу в частині вартості таких товарів (результатів робіт, послуг), оплаченої у вигляді авансів (передоплати) до такої дати.

Таким чином, у податкових деклараціях ТОВ „Елгран" з податку на прибуток підприємств за ІІ-ІV квартали 2011 року не включались суми отриманих попередніх оплат, які були включені в дохід І кварталу 2011 року.

Крім того, відповідно до пункту 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати". затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 року № 87 у статті "Інші операційні доходи" відображаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг): доход від операційної оренди активів; доход від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; доход від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій, необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття) тощо.

Отже, при визначенні об'єкта оподаткування у 2-4 кварталах 2011 року позивачем було здійснено коригування доходів, з урахуванням передоплат, здійснених покупцями до 01 квітня 2011 року. Натомість підстав для коригування таких відомостей у бухгалтерській звітності позивач не мав.

Як встановлено судом, податкові витрати та доходи позивача за IV квартал 2011 року в ході перевірки співставлялися податковим органом виключно з даними бухгалтерського обліку за той самий період.

Заявлені позивачем у податковій звітності за IV квартал 2011 року відомості щодо витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, підлягали перевірці у зв'язку з тими самими показниками попередніх звітних періодів, включаючи І-ІІІ квартали 2011 року.

Відповідно до пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Однак, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм" від 24 травня 2012 р. №4834-VI встановлено особливості застосування приписів пункту 150.1 статті 150 Кодексу.

Зокрема, вказане положення застосовується :

1) у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення;

2) у 2012 - 2015 роках таким чином: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 податковий рік), то сума цього значення підлягає включенню до витрат:

- звітних (податкових) періодів, починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом цього і за наслідками наступних податкових періодів 2012 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних податкових періодах;

- звітних (податкових) періодів 2013 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення та сум від'ємного значення, не погашених за 2012 податковий рік. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом відповідних звітних (податкових) періодів 2013 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних періодах.

У відповідності до пункту 138.11 статті 138 Податкового кодексу України до складу податкових витрат також включаються суми витрат, не враховані в минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням поомилок та виявлених у звітному податковому періоді.

Таким чином, позивач дотримався вищезазначених вимог податкового кодексу України, відобразивши у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2-4 квартали 2011 р. об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності в сумі 15225436,00 грн, з яких 7643777,00 грн. (рядок 06.06) - від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній(податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року), 6456106,00 грн - збитки 2010 року, 4618 - 80% збитків за 2009 рік, 1183053,00 грн - збитки 1 кварталу 2011 року, а 7581659,00 грн збитки за 2-4 квартали 2011 року .

Отже, у податкового органу відсутні підстави для висновку про завищення позивачем суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток та для зменшення такої суми податковим повідомленням-рішенням №.

Щодо податкових повідомлень-рішень № та №, якими ТОВ "Елгран" збільшено суму грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, суд зазначає наступне.

Пунктом 263.3 статті 263 Податкового кодексу України, види видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) визначаються платником відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції.

Приписи підпункту 14.1.128 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, яка визначає обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини) як обсяг товарної продукції гірничодобувного підприємства , що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" обліковується гірничодобувним підприємством як запаси - активи, вартість яких може бути достовірно визначена, для яких існує імовірність отримання їх власником - суб'єктом господарювання економічної вигоди, пов'язаної з їх використанням, та які складаються з: сировини, призначеної для обслуговування виробництва, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, та адміністративних потреб; готової продукції, що виготовлена на гірничодобувному підприємстві, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено судом першої інстанції , ТОВ "Елгран" видобуває корисні копалини (граніт) на підставі спеціальних дозволів на користування надрами Крупського-ІІ та Капустинського родовищ №2601 від 30 листопада 2001 року та №2602 від 30 листопада 2001 року відповідно (Т.1, а.с.146-147).

Згідно вказаних дозволів, на Крупському-ІІ родовищі дозволено видобування незміненого граніту, придатного для виробництва блоків, плит та виробів з них, а також видобування порушеного вивіренням, вивітрілого граніту та використання відходів, які утворюються при видобуванні і переробці блоків для виробництва буту та щебеню. Метою користування надрами Капустинського родовища, згідно відповідного дозволу, є видобування гранітів, придатних для виробництва блоків, щебеню та каменю бутового.

Матеріалами справи підтверджено, що добування визначеної дозволом мінеральної сировини позивач здійснює шляхом проведення вибухових робіт з метою відокремлення і подрібнення гірських порід.

Так, між ТОВ "Елгран" та ПрАТ "Украгровибухпром" укладено договір підряду на проведення вибухових робіт №84 від 11 грудня 2011 року (Т.1, а.с.148).

На виконання умов даного договору ПрАТ "Украгровибухпром" проведено вибухові роботи, що підтверджується відповідними актами (Т.1,а.с.149-167).

За змістом пункту 3.6 Інструкції №199 в результаті вибуху або подрібнення утворюються уламки гірської породи неправильної форми, зокрема бутовий камінь довільної форми та щебенево-піщана суміш.

З метою підготовки такої суміші до реалізації шляхом її приведення до вимог стандартів, виконуються операції з класифікації уламків за розмірами, які підпунктом 14.1.150 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України віднесено до первинної переробки, як складової господарської діяльності з видобування корисних копалин.

Так, відповідно до пункту 3.14 Інструкції № 199 - товарна продукція гірничого виробництва - продукція, яка вироблена на гірничому підприємстві відповідно до установлених стандартів та технічних вимог споживачів і підготовлена до реалізації.

У свою чергу, пункт 3.3. вказаної Інструкції визначає облицювальний камінь як гірські породи, які за фізико-механічними та декоративними властивостями придатні для виготовлення облицювальних та архітектурно-будівельних виробів.

Згідно звітного балансу запасів металічних та неметалічних корисних копалин за 2012 рік ТОВ "Елгран" видобуто 11,098 м.куб. корисних копалин, а відповідно до звітного балансу корисних копалин за 2013 рік позивачем видобуто 9,511 м.куб. корисних копалин, класифікованих, у тому числі, як сировина для облицювальних матеріалів.

Вся видобута сировина для облицювальних матеріалів була реалізована позивачем ПАТ "Кіровоградграніт" у відповідності до умов укладених договорів поставки №12/12 від 01.06.2012р. та №3-1/12 від 01.03.2012р.

Така продукція не є товарною продукцією у розумінні підпункту 14.1.128 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а є будівельним матеріалом, який виготовляється шляхом подальшої обробки видобутої сировини на спеціальному обладнанні.

Таким чином, контролюючий орган завищив вартість видобутої позивачем корисної копалини, від якої прямо пропорційно залежить плата за користування надрами.

Крім того, кримінальне провадження щодо службових осіб ТОВ «Елгран» №0000183 від 13.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України закрито 30.03.15 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПУ України.

Щодо податкового повідомленню-рішенню №, яким ТОВ "Елгран" нараховано пеню за порушення термінів розрахунків за експортними та імпортними операціям на суму 43 140,56 грн, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2011 між ТОВ "Елгран" та Індивідуальним підприємцем ОСОБА_1 укладено експортний контракт купівлі-продажу гранітних, архітектурно будівельних виробів, плит, слябів з гранітів родовищ України № 18/11.

На виконання умов вказаного договору 30 червня 2011 року позивачем відвантажено обумовлену контрактом продукцію на загальну суму 4805,00 доларів США (38306,90 грн).

Однак, ОСОБА_1 не здійснила оплату поставленого партії товару, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 4 805,00 доларів США.

За таких умов 24 грудня 2011 року ТОВ "Елгран" звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з відповідним позом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 27 грудня 2011 року позов ТОВ "Елгран" прийнято до провадження .

Разом з тим, після відкриття арбітражного провадження ОСОБА_1 здійснила оплату по договору, а саме: 29.02.2012 - 1 000,00 доларів США, 30.04.2012 - 3 805 доларів США (Т.2,а.с.120-121).

15 лютого 2012 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України постановив рішення, яким визнав обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню на день подання позову позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 4805,00 доларів США, та з урахуванням добровільної сплати відповідачем основного боргу постановив стягнути з ОСОБА_1 65,01 доларів США - три відсотки річних за прострочку сплати поставленого товару та 1301,76 доларів США - відшкодування виплат на сплату арбітражного збору. При цьому, вказаний орган припинив арбітражне провадження в частині стягнення з відповідача 1664,34 доларів США у зв'язку з відмовою позивача від цих вимог (Т.2,а.с.122-130).

Крім того, 21 квітня 2011 року між ТОВ "Елгран" та Індивідуальним підприємцем ОСОБА_1 укладено експортний контракт купівлі-продажу плит з граніту Капустинського родовища №25 /11.

Матеріалами справи підтверджено, що 12 травня 2011 року ТОВ „Елгран відвантажило вироби з граніту Капустинського родовища на загальну суму 8459,28 доларів США або 67434,84 грн (Т.1, а.с. 74).

Проте, ОСОБА_1 в умов оплати вказаного договору, здійснила лише часткову оплату відправленої партії товару в сумі 1664,42 доларів США, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 6794, 86 доларів США.

За таких умов ТОВ "Елгран" звернулося до Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 25 листопада 2011 року позов ТОВ "Елгран" прийнято до провадження.

Після відкриття арбітражного провадження ОСОБА_1 здійснила оплату по договору, саме: 06.04.2012 - 2 000,00 доларів США, 03.05.2012 - 4 794,86 доларів США.

16 травня 2012 року на погоджених сторонами умовах Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України постановив рішення, яким визнав обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню на день подання позову позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 6794,86 грн. доларів США, однак у зв'язку зі сплатою відповідачем заборгованості в сумі 6794,86 доларів США після подання ТОВ „Елгран" позову, припинив провадження у цій частині .

Статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" 23 вересня 1994 року № 185/94 (у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості непоставленого товару).

Частини друга - четверта статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" містять застереження, за якими у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Виходячи зі змісту вказаних положень у їх системному зв'язку, суд дійшов висновку, що юридичним фактом, з яким Закон пов'язує припинення перебігу передбачених статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків, є, зокрема, прийняття позовної заяви Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Поновлення таких строків та нарахування пені за їх порушення можливе у випадку відмови у позові повністю або частково, припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду.

Погашення відповідачем суми боргу в добровільному порядку відповідає правовій підставі щодо прийняття судом рішення про задоволення позову, за якої пеня за порушення встановлених термінів не сплачується з дня прийняття позову до розгляду справи судом.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. Зокрема, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог, у зв'язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування пені резиденту відсутні.

Отже, відповідачем всупереч ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено належним чином правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі недостатньо обґрунтованих висновків.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова