Справа № 805/1548/15-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа №805/1548/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 14:40

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хохленкова О.В.

за участю секретаря судового засідання Проніна Д. С.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Добропільської обєднаної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільської обєднаної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

З 23.01.2015 року по 29.01.2015 року податковим органом була проведена перевірка податкової звітності з податку на додану вартість позивача за липень 2014 року та 04.02.2015 року посадовими особами контролюючого органу було складено акт перевірки № 43/17-2/НОМЕР_2 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3 ст.198 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму 159684,33 грн. Надалі, 10.03.2015 року відповідачем на підставі вищевказаного акту від 04.02.2015 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 щодо збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 159684,33 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 39921,08 грн., а загалом в сумі 199605,41 грн.

З вимогами податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року позивач не згоден, оскільки податковий кредит у липні 2014 року був сформований на підставі оформлених, відповідно до норм ст..201 ПК України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 10 від 14.01.2014 року. Також факт отримання позивачем товарів та послуг від постачальників під суми ПДВ у складі податкового кредиту в липні 2014 року підтверджується первинними документами.

Просив суд визнати протиправними та скасувати вищевказані податкові повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив що ФОП ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю, повязаною з вантажними авто перевозками. Має у власності десять автомобілів КАМАЗ та ще три орендує. Також орендує земельну ділянку з боксом тракторний ковальської майстерні для ремонту автомобілів. З метою технічного обслуговування та ремонту автомобілів позивачка уклала договір поставки запасних частин на вказані автомобілі, отримала їх, оплатила та частково встановила на автомобілі. Те, що на думку контролюючого органу ТОВ «Меріленд Сіті» є сумнівним постачальником та те що в даному випадку не встановлено реального здійснення господарських операцій є помилковим висновком податкового органу. Невиконання контрагентом своїх податкових зобовязань не є підставою про позбавлення платника податків права на відшкодування ПДВ. Просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився. Проти позову заперечував та надав до суду письмові заперечення в яких вказано, що при перевірки ФОП ОСОБА_3 були перевірені всі первинні документи які надала підприємець.

Висновок про завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року в акті перевірки був зроблений на підставі того, що підприємцем не було надано товаро - транспортних накладних та сертифікатів відповідності. Не було надано платіжних документів щодо сплати грошових коштів постачальнику.

Що стосується постачальника ТОВ «Меріленд Сіті», то згідно з актом перевірки його податкової звітності це підприємство за липень 2014 року надало податкову декларацію за липень 2014 року з показниками суми ПДВ 00,00 грн.

Податковим кодексом України встановлено прямий зв'язок між податковим кредитом з ПДВ платника податку та податковими зобовязанням його контрагента та, на його думку, у разі недекларування податкових зобовязань контрагентом, у платника відсутнє право на податковий кредит.

Відповідно до абз.1 п.198.6 ст.198 ПКУ суми податку сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів (послуг) не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст..201 ПК) не відносяться до податкового кредиту. Тому, на його думку, ним правомірно встановлено порушення вимог п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 159684,33 грн.

На підставі цього, просив у позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини,що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач у справі Фізична особа підприємець ОСОБА_3 зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за ІНН НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця та витягом з Єдиного державного реєстра юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.05.2015 року ( а.с.7-8, 38-39).

Відповідач у справі Добропільська обєднана податкова інспекція ГУ Міндоходів у Донецькій області є юридичною особою код ЄДРПОУ та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю,повнотою нарахування і сплати податків та зборів,установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Отже, відповідач у справі є субєктом владних повноважень, чиї дії та рішення підлягають оцінці та перевірці у відповідності до положень ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 59175251 від 03.11.2004 року (а.с.9).

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках,визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом,на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання,чи документ, що свідчить про суми доходу,нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. п. 14.1.181.п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки само зайнятої особи ОСОБА_3 з питань повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ «Меріленд Сіті» за липень 2014 року, посадовими особами контролюючого органу був складений акт від 04.02.2015 року № 43/17-2/НОМЕР_2 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3 ст.198 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму 159684,33 грн. ( а.с. 11-15, 41-45).

На підставі вищевказаного акту № 43/17-2/НОМЕР_2 від 04.02.2015 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року щодо збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 159684,33 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 39921,08 грн., а загалом в сумі 199605,41 грн. (а.с.10).

Судом, в ході судового розгляду справи, були досліджені наступні письмові докази.

Договір поставки № 25/07 від 25.07.2014 року укладений між ТОВ «Меріленд Сіті» та ФОП ОСОБА_3, згідно з п.4.2 якого поставка товару здійснюється продавцем на підставі положення «ІНКОТЕРМС-2000» до складу покупця (а.с.16).

Видаткові накладні від 31.07.2014 року на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3 (а.с.17-20).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16006 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9983,57 грн. (а.с.21).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16007 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9989,72 грн. (а.с.21 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16008 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9953,41 грн. (а.с.22).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16009 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9968,00 грн. (а.с.22 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16010 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9961,04 грн. (а.с.23).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16011 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9980,99 грн. (а.с.23 об).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16012 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9990,00 грн. (а.с.24).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16013 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9991,10 грн. (а.с.24 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16014 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9984,04 грн. (а.с.25).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16015 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9980,00 грн. (а.с.25 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16016 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9984,10 грн. (а.с.26).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16017 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 99960,00 грн. (а.с.26 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16018 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9995,60 грн. (а.с.27).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16019 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9984,07 грн. (а.с.27 об.).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16020 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9989,15 грн. (а.с.28).

Податкова накладна від 31.07.2014 року № 16021 на постачання автозапчастин від ТОВ «Меріленд Сіті» до ФОП ОСОБА_3. Сума ПДВ становить 9990,00 грн. (а.с.28 об.).

Згідно з абзацом першим пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, з 1 січня 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Суд зазначає, що в даному випадку податкові накладні виписувалися продавцем 31.07.2014 року та сума ПДВ у всіх накладних не перевищує 10000 грн., а тому згідно з нормами Податкового кодексу ці накладні не підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

У розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за жовтень 2014 року період за який виправляється помилки вказано сума податку на додану вартість 159684,33 грн. (а.с.55-67).

На підтвердження своїх пояснень щодо обставин справи представник позивача надав в судове засідання письмові документи:

Договір поставки продукції № 25/07 від 25.07.2015 року укладений між ТОВ «Меріленл Сіті» та ФОП ОСОБА_3 (а.с.16);

Договір оренди обєкта нерухомості № 31/08 від 31.08.2012 року укладений між ТОВ «Агрофірма «Каравай» та ТОВ ОСОБА_3 та акт приймання передачі від 31.08.2012 року (а.с.68-70).

Платіжне доручення № 108 від 23.10.2014 року про перерахування ФОП ОСОБА_3

ТОВ «Меріленд Сіті» грошових коштів в сумі 500 000,00 грн. (а.с.71).

Платіжне доручення № 124 від 29.10.2014 року про перерахування ФОП ОСОБА_3 ТОВ «Меріленд Сіті» грошових коштів в сумі 458 105,98 грн. (а.с.71об.).

Договір оренди автомобіля НОМЕР_3 від 10.01.2014 року укладений між фізичної особи ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 (а.с.72-73)

Договір оренди автомобіля НОМЕР_4 від 01.01.2014 року укладений між фізичної особи ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_5 (а.с.74-75)

Договір оренди автомобілів НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 КРАЗ 65055 державний номер НОМЕР_8, КРАЗ 65055 державний номер НОМЕР_9, КРАЗ 65055 державний номер НОМЕР_10, від 01.01.2014 року укладений між фізичної особи ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_6 (а.с.76-77).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 65115 державний номер НОМЕР_11 на імя ОСОБА_7 (а.с.100).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер НОМЕР_12 на імя ОСОБА_3 (а.с.101).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 65115 державний номер т 2594ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.102).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 65115 державний номер т 2591ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.102).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4313ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.103).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4312ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.104).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4308ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.105).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4309ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.105).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4310ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.106).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 4311ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.106).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 3401ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.107).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер т 3400ДО на імя ОСОБА_3 (а.с.108).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер НОМЕР_13 на імя ОСОБА_3 (а.с.109).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер НОМЕР_14 на імя ОСОБА_3 (а.с.110).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 6520 державний номер НОМЕР_15 на імя ОСОБА_5 (а.с.111).

Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ 65055 державний номер АН06595ІК на імя ОСОБА_3 (а.с.112).

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності у позивача товаро транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.2 Договору № 25/07 від 25.07.2014 року базисом постачання продукції є СРТ склад покупця згідно з ІНКОТЕРМС 2000 (а.с.16).

Згідно з міжнародних правил Інкотермс 2000, термін CPT - Carriage Paid To (... named place of destination) Фрахт/перевозка оплачені до (... назва місця призначення ) Термін "Фрахт/перевозка оплачені до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізчику.

Таким чином, оскільки зазначеним Договором поставки №25/07 від 25.07.2014 року, передбачено поставка товару транспортом постачальника до складу покупця, наявність товаро транспортних накладних у покупця не передбачена.

Суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України не ставиться залежність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту платника податків за придбані товари, наявність чи відсутність товаро транспортних накладних на ці товари.

Щодо заперечень відповідача про відсутність сертифікатів відповідності на поставлений товар

Відповідно до п.2.2 Договору № 25/07 від 25.07.2014 року постачальник зобовязаний на вимогу покупця надати сертифікат відповідності (а.с.16).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, оскільки предметом Договору № 25/07 від 25.07.2014 року були автозапчастини на автомобіль КАМАЗ, дані про якість яких викладені в загальнодоступних виданнях, то вимагати сертифікати відповідності у продавця на ці запчастини не було необхідності.

Суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України не ставиться залежність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту платника податків за придбані товари, наявність чи відсутність сертифікатів відповідності на ці товари.

Що стосується листа № 3791/7/10-06-22-04/39244892 від 11.11.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Меріленд Сіті» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року (а.с.78-85) то суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п.86.1. ст..86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п.86.4. ст..86 ПК України, акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Відповідно до п. 86.7. ст..86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Зустрічні звірки проводяться відповідно до постанови КМУ від 27.12.2010 року № 1232 «Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (надалі по тексту Порядок).

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно з п. 8 Порядку, довідка про проведення зустрічної звірки підлягає реєстрації в органах державної податкової служби (як ініціатора, так і виконавця).

Проаналізувавши зазначені правові норми суд приходить до висновку, що за результатами перевірок складається акт чи довідка, та платник податків має право надати свої заперечення щодо цих документів. Складення будь яких інших документів, зокрема листів, нормативно правовими актами не передбачено та так саме не передбачено право платника податків на оскарження таких листів.

На підставі викладеного суд не приймає зазначений лист № 3791/7/10-06-22-04/39244892 від 11.11.2014 року в якості доказу по цій справі.

Відповідно до пунктів 200.1-200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

У відповідності із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредитку виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну території України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 201.10 ст. 210 Податкового Кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями,іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з п. 202.1.ст. 202 Податкового Кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Разом з тим, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 2, 5, 16 Наказу Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 року № 969 Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (п.2 Порядку заповнення податкової накладної), податкова вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у п. 2 цього Порядку (п. 5 Порядку заповнення податкової накладної), всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку-продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою (п. 16 Порядку заповнення податкової накладної).

Отже, підставою для формування податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, зокрема, наведені в ній відомості повинні відповідати дійсності.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки і збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними за умови реального вчинення дій по виконанню господарської операції.

Проаналізувавши ці правові норми, суд приходить до висновку про те, що платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит у разі коли його контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку.

Такої позиції дотримується і Верховний суд України, який в своєї постанові від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10 вказав, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З цих підстав, суд не погоджується з висновками акту від 04.02.2015 року № 43/17-2/НОМЕР_2 відповідно до якого виявлено порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3 ст.198 податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму 159684,33 грн. та вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Податкового Кодексу України.

. Таким чином, при розгляді справи не встановлено порушення з боку позивача норм п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а податковий кредит та від'ємне значення з ПДВ за липень 2014 року сформовано правомірно, через що заявлені позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст..94 КАС України, на користь позивача з Державного бюджету України підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 399,21 грн.

Керуючись ст..ст. 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 158-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Добропільської обєднаної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, задовольнити повністю.

Визнати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2015 року неправомірним та скасувати його.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 399 (триста девяносто девять) гривень 21 копійку.

Постанова складена у нарадчій кімнаті, її вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 16 червня 2105 року в присутності представників сторін.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги постанова,якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 18 червня 2015 року.

Суддя Хохленков О.В.