Справа № 362/173/15-а
Суддя: Орда О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 362/173/15-а
Провадження № 2-а/362/90/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Орди О.О.

при секретарі: Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_1В від 13 червня 2014 року у виконавчому провадженні № 39245501 на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області накладено штраф в розмірі 1360 гривень 00 копійок за повторне невиконання рішення суду в добровільному порядку.

Посилаючись на те, що управління частково в частині перерахунку виконало дії як боржник за виконавчим листом, про що було повідомлено виконавчий орган, позивач вважає вказану постанову неправомірною та просить її скасувати.

Представник позивача в судове засідання не звився, надіславши заяву про слухання справи за його відсутності, підтримала вимоги заяви та просила задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не зявився, а тому, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

На примусове виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 2а-1036/2011 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові про зобовязання здійснити нарахування ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 25 червня з урахуванням фактично сплачених сум, судом 30.07.2013 року видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_1В від 13 червня 2014 року, яку мотивовано тим, що рішення суду боржником в самостійному порядку не виконано, у виконавчому провадженні № 39245501 на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області накладено штраф в сумі 1360 гривень 00 копійок (а.с. 43).

Згідно із пунктом 13 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Норми статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, підставою для її винесення є повторне невиконання боржником рішення суду в самостійному порядку.

Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду по справі № 2а-1036/2011, 18.12.2013 року управління здійснило ОСОБА_2М перерахунок щомісячної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% мінімально пенсії за віком за період з 25 червня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. Вказана обставина підтверджується копією Розпорядження № 156987 від 18.12.2013 року, доданою до позову (а.с. 50).

Дана обставина, на переконання суду, прямо свідчить про те, що боржник добровільно вчинив дії щодо виконання зазначеного рішення суду.

Щодо виконання вищезазначеного рішення суду в іншій частині, а саме: виплати зазначених сум, то відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист детей війни»», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп встановлено, що «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Пенсійний фонд України не є розпорядником коштів Державного бюджету, а за нормами Бюджетного кодексу України, територіальні управління Пенсійного фонду України мають статус одержувача коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року прийнятої з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України , затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Пунктом 20 зазначеного порядку передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Тобто, питання виплати заборгованості за рішенням суду, боржником по якому виступає орган виконавчої влади, урегульовано чинним законодавством.

Наведені обставини доводились управлінням до відома відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області листом № 5043/07 від 23.12.2013 року, до якого було також додано копію Розпорядження № 156987 від 18.12.2013 року (а.с. 49).

Оскільки, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не враховував усі ці обставини, що мали місце у звязку з виконанням судового рішення, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого, порушує законні права та інтереси позивача.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, порушені права позивача слід захистити, а тому постанова державного виконавця підлягає скасуванню, як неправомірна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.2, 7 12,69 72, 76, 79, 86, 128, 158 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 від 13 червня 2014 року у виконавчому провадженні № 39245501 про накладення на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області штрафу в розмірі 1360 гривень 00 копійок скасувати.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий