Справа № 1306/6620/2012
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2012-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 1306/6620/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Павлів З.С.

при секретарі - Барицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУМВС України у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 29.06.2012 року у с.Литовеш Іваничівського району Волинської області був зупинений інспектором ДПС ВЗС, прапорщиком міліції ОСОБА_2, який склав протокол та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АС1 №090867, у якій зазначив, що він керував транспортним засобом зі швидкістю 123 км/год., швидкість вимірювалася приладом «Візир». Вказаною постановою його визнано винним за ч.3 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. З даним порушенням позивач не погоджується, оскільки вищевказаного правопорушення не вчиняв, йому не було представлено жодного доказу того, що його автомобілем було перевищено допустиму швидкість, оскільки в патрульному автомобілі інспектора не було принтера, він також не міг скористатися правовою допомогою, також зроблені фотографії приладом «Візир» не є доказом того, що автомобіль який є в кадрі перевищив встановлену швидкість, оскільки відомо, що згідно із «методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційним відео записуючим вимірювачем швидкості «Візир» забезпечує відеозапис (фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і в патрульному режимі роботи, управління здійснюється багатофункціональними кнопками та перемикачами, усі налаштування приладу є «умовними» і потребують настроювання кожен раз під конкретний тип автодороги, тощо. Крім копії постанови про адміністративне правопорушення, яку отримав поштою лише 07.08.2012 року, жодних інших доказів щодо скоєного правопорушення ним отримано не було. Просить скасувати постанову серії АС1 №090867 від 29 червня 2012 року в справі про адміністративне правопорушення, поновити пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача.

Представник УДАІ ГУМВС України у Волинській області у судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

При таких обставинах, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України.

Перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з таких міркувань.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. ст. 71, 128 КАС України.

При перевірці обставин доказами судом встановлено, що 29.06.2012 року, інспектор ДПС ДАІ при ГУМВС України у Волинській області Петруков Богдан Олександрович виніс постанову серії АС1 №090867, якою за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України наклав штраф в розмірі 510 гривень на позивача за те, що 29.06.2012 року, керував автомобілем в с.Литовеш Іваничівського району Волинської області зі швидкістю 123 км.год., швидкість вимірювалася приладом «Візир».

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач довів доказами факти винесення постанови посадовою особою державної автомобільної інспекції.

Стверджуючи, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, оскільки складено протокол і ухвалено постанову, відповідач не надав суду об'єктивних доказів (показання правопорушника, свідків, фотокартки та інші) того, що мало місце порушення правил дорожнього руху позивачем. За відсутністю об'єктивних доказів провини позивача в порушенні Правил дорожнього руху України суд вважає, що звинувачення необґрунтоване і що відповідач не доказав суду правомірності своїх дій по винесенню постанови відносно позивача.

Способи захисту прав та інтересів суб'єктів адміністративних правовідношень визначено ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, з котрих суд, з урахуванням особливостей правовідносин, вважає за можливе застосувати такі, як скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А тому, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 254, 256, 289 КпАП України, ст. ст. 7-11, 71-72, 86, 94, 128, 158, 159, 162. 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора ДПС ВЗС, прапорщика міліції ОСОБА_2 серія АС1 №090867 від 29.06.2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.