Справа № 754/19916/14-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/28/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.01.2015 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду адміністративний позов з вимогами до відповідача про зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, оскільки працював в шкідливих умовах.

На своє звернення, 15.09.2014 року він отримав лист управління про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з неможливістю перевірити підстави видачі довідки №82/81 від 28.10.2009 р. і не наданням довідки про правонаступництво.

На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд:

1)визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

2) скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

3) зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком№2, з моменту досягнення ним 55-річного віку, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2, з виплатою не отриманої суми пенсії, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2.;

Стороною відповідача - Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва до суду надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для проведення перерахунку немає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що 27.03.2014 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 15.09.2014 року управління відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв'язку з неможливістю перевірити підстави видачі довідки №82/81 від 28.10.2009 р. і не наданням довідки про правонаступництво.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 04.05.1992 року по 17.03.2004 рік та з 02.02.2009 року по 15.10.2009 рік працював у виробничому об'єднанні "Арсенал" на посаді електрозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче третього класу небезпеки, що передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ "Загальні професії" поз. 33 Постанови РМ СРСР №1173 від 22.08.56 року, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою ДПЗ "Арсенал" №82/81 від 28.10.2009 року. Дана довідка видана на підставі наказів по ДПЗ "Арсенал", особової картки, фТ-2, наказів про проведення атестації робочого місця від 01.10.1997 р. № 259 та №406 від 11.12.2002 р.

Право громадян на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1799-ХІІ.

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці: за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки по досягненні 55-річного віку і при стажі роботи не менш як 25 років (з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах).

Нормами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам за списками № 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 та постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 і за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачає, зокрема санітарно-гігієнічні дослідження виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. за № 442 зазначено зобов'язання керівників підприємств та організацій незалежно від форми власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним працюючих осіб.

Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації що передбачений п.9 "Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці", затвердженого вище зазначеної постановою КМУ.

Атестація робочих місць проводиться з метою визначення та усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів на робочому місці, а також причин їх виникнення. У випадку, якщо усунути шкідливі показники неможливо, робоче місце зараховується до категорії шкідливих умов праці, а для працівників, які працюють на таких підприємствах, надаються пільгові права на додаткову відпустку, пільгове пенсійне забезпечення, компенсаційні виплати або інші пільги відповідно до чинного законодавства.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозиції про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку, що передбачено п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 ( зі змінами внесеними постановою від 06.07.2006 р. №920).

Крім довідки додається копія наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 чи №2.

Особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або мають право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 - XII від 5 листопада 1991 року, пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Перелік виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах відповідно до зазначеної статті Закону, затверджений постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 року № 1173. Призначення пенсії на пільгових умовах за умови проведення атестації робочих місць раніше діючим законодавством передбачено не було.

Отже, якщо працівник працював на пільгових посадах до 01.08.1992 року, то до пільгового стажу зараховується весь період роботи на цій посаді відповідно зазначеного Порядку. Якщо особа продовжувала працювати на посадах (після 01.08.1992 року), які віднесено до шкідливих умов праці, то пільговий стаж виходу на пенсію можливо обчислити за умови проведення атестації робочого місця.

А тому суд вважає, що спірні періоди роботи повинні бути зараховані до стажу для призначення йому пільгової пенсії.

Робота, яку виконував позивач, відноситься до важкого та шкідливого виробництва і її виконання дає позивачу право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно із п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 (Список № 2)".

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є неправомірними, такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2 КАС України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Постановою КМУ від 11.03.1994р. № 162, Конституцією України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з моменту досягнення ОСОБА_1 55-річного віку, з виплатою неотриманої суми пенсії, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судовій збір в розмірі 73 грн. 08 коп. віднести за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: