Справа № 804/6001/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. справа № 804/6001/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

07 травня 2015 року Новомосковська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі Новомосковська ОДПІ) на виконання своїх владних повноважень звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1І.) борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 8 728,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що відповідач має податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на вказану суму, який утворився внаслідок несплати самостійно узгодженої суми вказаного податку згідно декларацій від 28.01.2014 р. та від 30.04.2014 р. В добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом (а.с. 4-5).

Ухвалою суду від 12.05.2015 року за даним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с. 1).

В судове засідання 11.06.2015 року сторони не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 21-22).

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, та про підтримання позовних вимог (а.с. 23-25).

На адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, судом було направлено ухвалу про відкриття провадження за адміністративним позовом, однак, поштове відправлення 02.06.2015 року повернулося на адресу суду з відміткою про причини невручення - «за закінченням терміну зберігання». Заперечень проти позову до суду від відповідача не надійшло.

За викладених обставин, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новомосковській ОДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності, та є платником єдиного податку ІІІ групи.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платників податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори у строк та в розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами з питань митної справи.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено поняття податкового обов'язку, зокрема, це обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено сім груп, на які в залежності від кількості найманих працівників, виду діяльності та обсягу доходу за календарний рік поділяються суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України, відсоткова ставка єдиного податку встановлюється у розмірі: для III і IV груп єдиного внеску 3 % доходу у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом, та 5% доходу у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно пп. 294.4, 294.7 ст. 294 Податкового кодексу України, для зареєстрованих в установленому законом порядку субєктів господарювання (новостворених), які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для III VI груп, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, в якому відбулася державна реєстрація.

Відповідно до пп. 295.3, 295.4, 295.8, ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку III VI груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 до податкового органу подавались декларації з єдиного податку з фізичних осіб від 28.01.2014 р. на суму 4 481,30 грн., та від 30.04.2014 р. на суму 4 247,65 грн. (а.с. 11-14).

Суми податкових зобов'язань з єдиного податку з фізичних осіб задекларовані платником податку у податкових деклараціях самостійно, а отже, є узгодженими.

Таким чином, у ФОП ОСОБА_1 утворився податковий борг на загальну суму 8 728,95 грн., який на час розгляду справи не погашено, що підтверджується довідкою про дати виникнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

З метою погашення боргу та відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, Новомосковською ОДПІ за місцем реєстрації платника податків засобами поштового зв'язку було направлено корінець податкової вимоги від 04.08.2014 року № 743-25, який повернувся на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10).

Не зважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідачем сплачений не був.

Відповідно до п. п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

З огляду на те, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 своєчасно не сплачує до податкового органу самостійно узгоджені грошові зобовязання по єдиному податку з фізичних осіб, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Стягнути з рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) у банках, що обслуговують платника податків, на користь місцевого бюджету (р/р 0030, одержувач УДКУ у м. Новомосковську Дніпропетровської області, ОКПО 37951041, банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012) в рахунок погашення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб кошти в сумі 8 728,95 грн. (вісім тисяч сімсот двадцять вісім гривень 95 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3