Справа № 826/5961/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5961/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2015 року письмове провадження № 826/5961/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовом

до

про

Державної служби геології та надр України

Публічного акціонерного товариства «Мусон»

анулювання спеціального дозволу

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна служба геології та надр України (надалі – позивач або Держгеонадра України) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мусон» (надалі – відповідач або ПАТ «Мусон»), в якому просила винести рішення про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4045 від 13.01.2011 року з метою геологічного вивчення, у т.ч. дослідно-промислової розробки питних підземних вод ділянки «Мусон» (водозабірна свердловина № 95/5658) Альмінського родовища, наданого ПАТ «Мусон».

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що в порушення вимог Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, відповідачем не вжито заходів щодо усунення причин зупинення дії спеціального дозволу в установлений строк, що є підставою для припинення права користування надрами.

Крім того, позивач зазначив, що враховуючи порушення відповідачем законодавства у сфері надрокористування та їх не усунення, а також враховуючи ненадання ним згоди/незгоди щодо припинення права користування надрами, наявні підстави для анулювання відповідачу спеціального дозволу на користування надрами № 4045 від 13.01.2011 року в судовому порядку.

Відповідач явку уповноваженого представника в жодне судове засідання не забезпечив, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не подав.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Держгеонадра України видано ПАТ «Мусон» спеціальний дозвіл на користування надрами № 4045 від 13.01.2011 року з метою геологічного вивчення, у т.ч. дослідно-промислової розробки питних підземних вод ділянки «Мусон» (водозабірна свердловина № 95/5658) Альмінського родовища АР Крим (надалі – спеціальний дозвіл) строком дії на 5 років.

У зв’язку з видання спеціального дозволу, між позивачем та відповідачем була укладена угода № 4045 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин від 24.01.2011 року (є невід’ємною частиною спеціального дозволу), за умовами якої Держгеонадра України надало ПАТ «Мусон» як надрокористувачу право користування ділянкою надр з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, а надрокористувач зобов’язувався виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених спеціальним дозволом, цією угодою та нормами діючого законодавства.

Згідно положень пункту 5.3. Угоди, при виконанні робіт, відповідно до умов цієї угоди, надрокористувач зобов’язаний, крім іншого, допускати представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю.

Позивачем було отримано лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України від 19.06.2013 року № 14/1/5-3597нг «Щодо здійснення перевірки», яким повідомлено про наявність інформації щодо можливої протиправної діяльності, зокрема, ПАТ «Мусон» під час видобутку корисних копалин на території АК Крим в рамках спеціального дозволу (здійснення промислового видобутку корисних копалин без необхідної дозвільної документації та в порушення Закону України «Про надра»), з урахування чого, ГУ БКОЗ СБ України просило Держгеонадра України, із залученням співробітників ГУ БКОЗ СБ України, здійснити перевірку факту можливого порушення норм чинного законодавства, зокрема, ПАТ «Мусон» під час видобутку корисних копалин на території АР Крим.

У зв’язку з надходженням зазначеного листа, наказом Держгеонадра України від 12.09.2013 року № 455, Азово-чорноморському міжрегіональному територіальному відділу Департаменту державного геологічного контролю доручено провести позапланову перевірку ПАТ «Мусон» з питань, зазначених у зверненні ГУ БКОЗ СБ України від 19.06.2013 року № 14/1/5-3597нг.

Згідно змісту акту про недопущення до перевірки від 19.09.2013 року № 167/4045, посадову особу Азово-чорноморського міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю було не допущено до здійснення державного геологічного контролю, що є порушенням пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин від 24.01.2011 року № 4045, яка є невід’ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами.

На підставі зазначеного акта від 19.09.2013 року № 167/4045, провідним спеціалістом Азово-чорноморського міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра України видано припис, яким відповідача зобов’язано у строк до 01.10.2013 року усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовому вигляді матеріали, які підтверджують факт усунення порушення.

Наказом Держгеонадра України від 11.10.2013 року № 513 «Про анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» було зупинено дію спеціального дозволу ПАТ «Мусон» та надано 30 календарних днів з моменту відправлення повідомлень про усунення порушень.

Листом від 27.08.2014 року № 193 «Щодо виконання приписів надрокористувачами після надання додаткового терміну» начальник Азово-чорноморського міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра України повідомив директора Департаменту державного геологічного контролю про те, що станом на 27.08.2014 року, крім іншого, ПАТ «Мусон», не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

На засіданні Робочої групи Держгеонадра України для попереднього розгляду питань продовження строку дії, переоформлення, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, внесення змін до Угоди про користування надрами, зупинення, поновлення дії, анулювання спеціального дозволу на користування надрами (протокол від 25.09.2014 року № 13-14) прийнято рішення про анулювання в судовому порядку спеціального дозволу, наданого ПАТ «Мусон».

На думку позивача, оскільки відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування, а також не усунув виявлені порушення та не надав згоду/незгоду щодо припинення права користування надрами, наявні правові підстави для анулювання відповідачу спеціального дозволу в судовому порядку, що стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Кодексу України «Про надра» надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Надра надаються у користування, крім іншого, для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (стаття 14 Кодексу України «Про надра»).

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина 1 статті 19 Кодексу України «Про надра»).

Для геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, надра надаються у користування без надання гірничого відводу після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення надр (частина 1 статті 20 Кодексу України «Про надра»).

За приписами статті 11 Кодексу України «Про надра» державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 391/2011 (надалі - Положення), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України).

Згідно підпунктів 12, 13 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин; зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію.

З огляду на наведене, позивач наділений відповідними повноваженнями щодо видачі, зупинення та анулювання спеціальних дозволів на користування надрами.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (надалі - Порядок).

Згідно пункту 5 Порядку, дозволи надаються на такі види користування надрами, зокрема, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Дозвіл надається на строк, визначений заявником, але не більш як на п'ять років - на геологічне вивчення родовищ корисних копалин і геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (пункт 7 Порядку).

Згідно підпункту 1 пункту 22 Порядку, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, і сплати сум фінансових санкцій, застосованих у зв'язку із зупиненням дії дозволу.

Відповідно до статті 26 Кодексу України «Про надра» право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

За приписами пункту 23 Порядку, право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) відсутності потреби у подальшому користуванні надрами;

2) відмови надрокористувача від права користування надрами;

3) ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи - підприємця, фізичної особи, що є власниками дозволу;

4)встановлення рішенням суду факту подання надрокористувачем свідомо неправдивих відомостей, підробних документів;

5) використання надр не за призначенням;

6) визнання дозволу недійсним у судовому порядку;

7) визнання недійсним у судовому порядку аукціону, за результатами якого надано дозвіл;

8) вилучення в установленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр;

9) невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк;

10) припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, а у разі, коли дозвіл надано на користування нафтогазоносними надрами, - більш як на 180 днів;

11) коли суб'єкт господарської діяльності протягом двох років, а щодо нафтогазоперспективних площ, родовищ нафти і газу - 180 календарних днів та газу (метану) вугільних родовищ - одного року з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користування надрами;

12) припинення дії договору оренди (концесії) цілісного майнового комплексу, укладеного надрокористувачем, якому надано дозвіл відповідно до підпункту 8 пункту 8 цього Порядку, крім випадку набуття у власність об'єкта оренди (концесії).

Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу, а Радою міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження про анулювання дозволу.

Таким чином, з огляду на наведене в сукупності, суд вважає, що саме позивач наділений повноваженнями припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, у тому числі, у зв’язку з невжиттям надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк. При цьому, зазначені повноваження позивача обмежуються лише випадками, передбаченими пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України «Про надра» та за умови незгоди користувачів, у такому випадку, право користування надрами припиняється у судовому порядку.

В той же час, позивачем не подані суду належні та допустимі докази існування відносно відповідача випадків, закріплених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України «Про надра», а також його незгоди, для вирішення питання припинення відповідачу користування надрами, наданого спірним спеціальним дозволом, у судовому порядку, що свідчить про необґрунтованість заявлених позивачем позовним вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, фактично, право суб'єкта владних повноважень звернутися до суду з адміністративним позовом до невладного суб'єкта завжди пов'язується з практичною необхідністю в обмеженні прав, свобод чи законних інтересів фізичних або юридичних осіб, у разі, коли суб'єкт владних повноважень без рішення суду не може реалізувати визначену законом компетенцію, або ж у справах про притягнення фізичних чи юридичних осіб до передбаченої законом відповідальності.

При цьому, як вже зазначалося раніше, позивач наділений всіма необхідним повноваженнями щодо припинення відповідачу права користування надрами шляхом анулювання наданого йому спеціального дозволу, проте, з незрозумілих суду причин, не реалізував їх у встановленому діючим законодавством порядку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Державній службі геології та надр України відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій