Справа № 2а-2729/09/0870
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-2729/09/0870

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року о 15-40 годині Справа № 2а-2729/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

при секретарі Полтавці Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 3» м. Запоріжжя

до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області

про скасування рішення про застосування штрафних економічних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши в заяві, що 03.04.2009 відповідачем було проведено перевірку, за результатами якої складено акт № 134, яким встановлено порушення державної дисципліни цін, а саме: п.5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 (далі - Закон №1875-ІV), п.п.8, 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

На підставі зазначеного акту відповідачем було винесено рішення про застосування штрафних економічних санкцій № 69 від 09.04.2009 у розмірі 5 169 925,5 гривень.

Крім того відповідачем було також винесено припис №01-15/1109 від 09.04.2009 про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін. Зазначений припис містить вимогу щодо усунення у місячний термін завищення розміру плати за житлово-комунальні послуги шляхом приведення тарифів у відповідність до вимог ч. 2 ст. 14, ч.ч. 2, 5 ст. 32 Закону №1875-ІV; пп. 1.2 п. 1 та 3 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя» від 28.08.2008 № 375, та вимогу здійснити перерахунки з мешканцями житлових будинків відповідно до чинного законодавства.

Позивач вважає, що рішення та припис не відповідають діючому законодавству та прийняті на підставі незаконних та необґрунтованих висновків, оскільки відповідач не мав законних підстав та встановлених законом повноважень для здійснення їх перевірки та обґрунтовує свою позицію тим, що, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про ціни і ціноутворення» не визначає органу державного нагляду (контролю) у сфері цін та ціноутворення, його статус, не встановлює загальні умови та спосіб (процедуру, порядок) здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно п. 1 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1819 від 13.12.2000 (далі - Положення №1819), Державна інспекція з контролю за цінами (далі - Держцінінспекція) є урядовим органом, що діє у системі Мінекономіки, відповідальним перед Кабінетом Міністрів України, підзвітним та підконтрольним Міністрові економіки.

Відповідно до п.2 цього Положення, Держцінінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України та постановами

Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки та цим Положенням.

Відповідно до п. 3 Положення №1819, основними завданнями Держцінінспекції є:

організація та здійснення відповідно до законодавства функцій з контролю та нагляду за дотриманням центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін (тарифів); проведення цінових спостережень на споживчому та товарних ринках.

Відповідно до пп. 4 п. 5 цього Положення, Держцінінспекція має право вимагати відповідно до законодавства усунення виявлених порушень порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів), а також здійснення перерахунку вартості товарів, робіт і послуг, ціни (тарифи) на які сформовані, встановлені та/або застосовані з порушенням законодавства (якщо фактичну оплату товарів, робіт та послуг не проведено) для розрахунків із споживачами.

Відповідно до пп.5 вищевказаного пункту, Держцінінспекція має право приймати відповідно до законодавства рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів).

Позивач, вважаючи, що Рішення та Припис винесені за результатами незаконно здійсненного контролю (перевірки), безпідставно, відповідачем, який не мав на це встановлених законом повноважень, просить визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №69 від 09.04.2009 та припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін №01-15/1109 від 09.04.2009.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач позов не визнав, зокрема, зазначивши, що державна інспекція з контролю за цінами діяла відповідно до діючого законодавства, оскільки, відповідно до п.3 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» №507-ХІІ від 03.12.1990 (далі - Закон №507-ХІІ), контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Зазначена норма знайшла своє відображення у Положенні про державну інспекції з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1819 від 13.12.2000.

Статтями 5-12 Закону України «Про основні засади державного контролю (нагляду) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 встановлено вимоги та правила проведення планових та позапланових заходів державного нагляду, вимоги розпорядчих документів органів державного нагляду, права, обов’язки та відповідальність суб’єктів господарювання та органу державного нагляду.

Так, на підставі зазначених норм та п.4.1.4 плану роботи на перший квартал 2009 року, у період з 16.03.2009 по 03.04.2009, Держцінінспекцією в Запорізькій області було проведено перевірку ВРЕЖО №3 з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідності зміни їх розмірів, а також рівня відшкодування населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності у 2008-2009 роках. Перевіркою встановлено порушення державної дисципліни цін, а саме:

нездійснення повідомлення споживачів про зміну вартості послуг за 30 днів до такої зміни, оскільки, відповідно до ч.5 ст.32 Закону №1875-ІV, у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Але, в порушення вищезазначеної норми, позивачем при застосуванні тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету

Запорізької міської ради №327 від 28.07.2008, №388 від 28.08.2008, №436 від 10.10.2008, №470 від 27.10.2008, №535 від 28.11.2008, не дотримано вказаного тридцятиденного терміну повідомлення споживача;

застосування завищеного розміру плати за послуги гарячого водопостачання шляхом включення до вартості послуг фактично не виконаних послуг або не виконаних в повному обсязі;

застосування завищеного розміру плати за послуги з утримання житла, оскільки, відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги - послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), тобто, виходячи з наведеної норми, можна зробити висновок, що утримання житла - це не одна послуга, а комплекс різних послуг, спрямованих на досягнення певної мети. Крім того, даний висновок підтверджується рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №375 від 28.08.2008, пунктом 1.2 якого затверджено тарифи на «послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Також в додатку №1 до зазначеного рішення затверджено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в додатку №2 затверджено тарифи на кожну послугу в розрізі кожного будинку окремо.

В результаті зазначених порушень державної дисципліни цін позивачем необґрунтовано отримано виручку у розмірі 1 723 308,5 гривень.

За результатами перевірки було складено акт №134 від 03.04.2009, на підставі якого до позивача застосовано економічні санкції за порушення державної дисципліни цін, про що винесено рішення №69 від 09.04.2009 на суму 5 169 925,5 гривень, з яких 1 723 308,5 гривень - сума порушення, 3 446 617 гривень - штраф у розмірі 200% від суми порушення, та направлено припис № 01-15/1108 від 09.04.2009 про усунення у місячний термін завищення розміру плати за житлово-комунальні послуги шляхом приведення тарифів у відповідність до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, представники відповідача у судовому засіданні просять відмовити у позові.

Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що, відповідно до п.4.1.4 плану роботи на перший квартал 2009 року, державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області було проведено перевірку комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №3» з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідності зміни їх розмірів, а також рівня відшкодування населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності у 2008-2009 роках.

За результатами перевірки складено акт №134 від 03.04.2009, на підставі якого прийнято рішення №69 від 09.04.2009 про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у розмірі 5 169 925,5 гривень.

09.04.2009 відповідачем винесено припис, яким позивача зобов’язано у місячний термін усунути завищення розміру плати за житлово-комунальні послуги шляхом приведення тарифів у відповідність до вимог ч. 2 ст. 14, ч. 2, 5 ст. 32 Закону №1875-ІV; пп. 1, 2 п. 1, 3 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя» від 28.08.2008 № 375, та здійснити перерахунки з мешканцями житлових будинків відповідно до чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що, відповідно до акту перевірки, відповідачем встановлені наступні порушення державної дисципліни цін: нездійснення повідомлення споживачів про зміну вартості послуг за 30 днів до такої зміни; застосування завищеного розміру плати за послуги гарячого водопостачання шляхом включення до вартості послуг

фактично не виконаних послуг або не виконаних в повному обсязі; застосування завищеного розміру плати за послуги з утримання житла.

Але суд вважає, що Відповідачем - при визначенні порушення щодо неповідомлення споживачів про зміну вартості послуг за 30 днів до такої зміни - не враховано, що ч. 5 ст. 32 Закону №1875-ІV не визначає порядку повідомлення споживачів про зміни вартості житлово-комунальних послуг.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про природні монополії» № 1682-III від 20.04.2000 (далі - Закон №1682-ІІІ), порядок оприлюднення інформації та відкритих слухань щодо зміни цін (тарифів) на товари суб'єктів природних монополій ( до яких відноситься позивач) визначається тими органами, на які, відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення», покладається затвердження або регулювання цін (тарифів).

Виходячи з наведеної норми, оприлюднення інформації полягає не лише у повідомленні в засобах масової інформації про встановлений розмір цін (тарифів) або іншим чином. Відповідно до ст. 30 Закону №1875-ІV, має бути розроблений порядок, що дозволятиме споживачам мати доступ до інформації про структуру тарифу, склад витрат суб’єкта природної монополії, змін розміру тарифу.

Виконавчим органом місцевого самоврядування не було затверджено зазначеного порядку, тому інформування та повідомлення споживачів здійснювалося способом, визначеним Позивачем (шляхом розміщення інформації на стендах в житлово-експлуатаційних управленнях, дверях під’їздів житлових будинків), з зазначенням причин зміни вартості з посиланням на погодження відповідних органів, що було залишено відповідачем поза увагою під час здійснення контролю.

При цьому, відповідачем в Акті не зазначено, які обставини ним досліджувалися під час перевірки та на підставі яких даних було зроблено висновок про наявність порушення позивачем порядку застосування тарифів на теплову енергію.

Крім того, відповідно до п.5 ст.32 Закону №1875-ІV, у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Вищевказана норма являється загальною та передбачає таке повідомлення або виконавцем, або виробником. Але відносно послуг з теплопостачання цей обов’язок конкретизовано в ст.25 Закону України «Про теплопостачання» №2633-ІV від 02.06.2005 (далі - Закон №2633): теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

Слід також зазначити, що позивач не є виробником та постачальником теплової енергії - він лише на підставі рахунків комунального підприємства «Концерн «Міські теплові мережі» ( які пред’явлені з урахуванням нових тарифів, визначених у відповідності до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради) здійснює нарахування платежів споживачам. При цьому, згідно укладених договорів, правовою підставою для зміни тарифів як з постачальником теплової енергії, так і з її споживачами є рішення органів місцевої влади.

Крім того, розрахунок відповідача щодо необґрунтовано отриманого доходу від передчасного введення нових, більш високих тарифів, на послуги з теплопостачання (централізованого опалення та підігрів води (акт ст.10, таб. 3) містить лише розрахунок нарахувань (суми, передчасно пред’явленої споживачам до оплати). В даному розрахунку відсутні будь-які посилання на документи первинного бухгалтерського обліку, згідно з якими його було здійснено.

Розрахунок суми необґрунтовано отриманої виручки за послуги теплопостачання, виходячи з матеріалів перевірки, відповідачем не складався. В акті лише зазначено, що позивачем безпідставно пред’явлено до оплати споживачам за особовими рахунками 262096,3 гривень, з яких сплачено 193610,54 гривень. Жодного обчислення та обґрунтування вказаної суми оплат Акт та додатки до нього не містять.

Відносно порушення позивачем державної дисципліни цін шляхом завищення розміру плати за послуги теплопостачання у зв’язку з включенням у вартість послуг, ціни(тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних ( не наданих) послуг.

В додатку № 1 до акту визначається сума зайво нарахованої позивачем плати за послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2008 по 31.01.2009 та необґрунтовано отриманої виручки. При складанні цього додатку відповідачем фіксується та аналізується лише розмір нарахувань, без зазначення суми оплати населенням за вказаний період, що був предметом перевірки, суми заборгованості, яка виникла раніше та погашалася споживачами в цей період. В розрахунку міститься лише такий показник, як кількість мешканців, що сплатили за послуги постачання теплової енергії. Будь-яких посилань на первинні документи, на підставі яких було здійснено обчислення, акт та матеріали перевірки не містять.

Відносно порушення щодо застосування завищеного розміру плати за послуги з утримання житла, судом встановлено, що в акті перевірки зазначено про застосування позивачем завищеного розміру плати за послуги мешканцям 244 будинків, чим було порушено (на думку перевіряючи) вимоги ч.2 ст.14 Закону №1875-ІV та пп.1, 2 п.1 та п.3 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 (далі - Рішення № 375), в результаті чого отримано необґрунтованої виручки у сумі 1529026,07 гривень, в том числі по окремим будинкам, де фактичний тариф перевищує затверджений у сумі 282869,89 гривень.

Відповідно до додатку №2 Рішення № 375, встановлені як тарифи по окремим будинкам, так і його складові.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 443 від 22.10.2009 затверджені роз’яснення щодо застосування п.1.2. Рішення № 375. Роз’яснення надані в зв’язку з суперечливим тлумаченням зазначеного пункту рішення.

У зазначеному роз’ясненні вказано, що у строках В та Г додатку №2 Рішення №375 зазначено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для кожного окремого будинку, у строках 1-23 зазначено середню вартість складових послуги (тарифу), які, залежно від порядку та періодичності надання, визначеному у додатку 3 до Рішення, можуть змінюватися протягом року в межах затвердженого тарифу.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону №1875-ІV, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.2 цієї статті, примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Як вбачається, одним із видів цих послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які за своїм змістом є комплексними. Тобто, передбачається надання споживачу в якості єдиного цілісного результату певної сукупності дій (послуг), примірний перелік яких визначено в додатку до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 (далі - Порядок № 560).

Порядком № 560 визначаються вимоги щодо структури тарифу, його складових елементів, які повинні враховуватися при формуванні тарифу/ціни послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання таких послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку № 560, розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг (додаток).

Відповідно до п. 3 Порядку № 560, під час формування тарифу на послуги повинна забезпечуватися прозорість усіх його складових з визначенням вартості кожної з них з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири.

Згідно п. 5 цього Порядку, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі квартир будинку.

Елемент тарифу- це визначена Порядком № 560 складова його частина, що відноситься або до витратної (конкретний вид витрат) або доходної (прибуткової) групи.

Так, згідно п. 7 цього Порядку, витрати на прибирання сходових кліток (Вс) визначаються за формулою Вс = (Оз + Нп + Н + М + І) : Пз, де Оз - заробітна плата; Нп - відрахування на соціальні заходи; Н - накладні витрати; М - матеріальні витрати; І - обов'язкові платежі до бюджету; Пз - загальна площа квартир будинку.

До витратної групи слід відносити витрати, вказані в п.п. 7- 29 Порядку №560.

Враховуючи викладене, затвердженню підлягає єдиний тариф на певний перелік послуг, згідно визначеного законодавством механізму та його структури, а не сукупності тарифів на окремі послуги, що включені до переліку послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті перевірки повинні бути зазначені зафіксовані під час здійснення контролю та документально підтверджені факти правопорушень (склад відповідних порушень). Акт перевірки як документ, який містить встановлені контролюючим органом дані про склад господарського правопорушення, може бути основним доказом вчинення суб’єктом господарювання правопорушення та єдиним доказом обґрунтованості рішення органу влади.

Згідно абз. 2 п. 3.1 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України № 298/519 від 03.12.2001, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 за № 1047/6238, підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

В Акті, на підставі якого відповідачем прийняте спірне рішення, документально у встановленому законодавством порядку не зафіксовано та не доведено факту вчинення правопорушення позивачем.

Відповідачем, в порушення принципу повноти, об’єктивності та неупередженості державного контролю, не було встановлено факту порушення законодавства про ціноутворення, так як факт завищення тарифу під час перевірки належним чином не

зафіксовано та не доведено.

Також відповідачем не визначено суму незаконно (необґрунтовано) одержаної виручки, тому суд вважає, що здійсненні ним розрахунки економічних санкцій є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов вимоги підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.17, 158-162,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення №69 від 09.04.2009 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та припис №01-15/1109 від 09.04.2009 про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, винесених Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області відносно комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №3» м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена в повному обсязі 10.02.2010.

Суддя О.В. Матяш