Справа № 672/500/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/500/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сакенов Ю.К.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

01 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, з досягненням 55-річного віку 24 серпня 2014 року, позивач 14 жовтня 2014 року звернувся з заявою та іншими необхідними документами до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення" і п.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Городоцькому районі від 10 листопада 2014 року протокол №1113 позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи по професії монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій з 07 вересня 1984 року по 01 червня 1990 року в Хмельницькому управлінні «Юженергомонтаж» та в малому підприємстві «Металіст» з 02 вересня 1991 року по 30 грудня 1996 року, що становить - 11 років 22 дні через відсутність довідки про уточнюючий характер роботи.

Зараховано до пільгового стажу позивача роботи по професії монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в науково-виробничому об'єднанні «Інтеграл» з 01 червня 1990 року по 02 вересня 1991 року, ТОВ БК «Укрстальмонтаж» з 30 липня 2010 року по 09 квітня 2012 року і з 18 березня 2013 року по 31 серпня 2014 року, всього - 04 роки 04 місяці 27 днів.

Суд І інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що вини позивача в не проведені атестації робочого місця керівниками МП «Металіст» та не у видачі останнім уточнюючої довідки про характер роботи не має, оскільки відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та ч.2 п.4 зазначеного Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Колегія суду частково погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, набрала чинності 21 серпня 1992 року (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Таким чином, при визнанні права на пенсію на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно від дати їх внесення до Списку за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З огляду на наведене, відповідач відмовляючи, у зарахування до пільгового стажу спірного періоду, діяв правомірно, оскільки у період з моменту прийняття Порядку №442 01 серпня 1992 року по 30 грудня 1996 року не проводилась атестації на підприємствах посади монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Сам по собі факт прийняття на посаду, на якій можуть бути отримані певні пільги, не означає, що така особа автоматично має право користуватися такими пільгами. У даному випадку, таке право має бути підтверджено атестацією робочого місця. Докази проведення атестації робочого місця в малому підприємстві «Металіст» відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суду вважає , що зарахуванню до пільгового стажу підлягає період з 07 вересня 1984 року по 01 червня 1990 року та з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року.

Таким чином, пільговий стаж позивача є недостатнім для призначення пільгової пенсії, а тому позовна вимога щодо призначення пільгової пенсії з 25 серпня 2014 року не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовують встановлені судом першої інстанції обставини та узгоджуються з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

З наведених положень законодавства, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, випливає, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення адміністративного позову частково.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення комісії, протокол №1113 від 10 листопада 2014 року управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області про відмову ОСОБА_2 в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 07 вересня 1984 року по 01 червня 1990 року, з 02 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.