Справа № 214/3589/13-а (2-а/214/187/13)
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року м. Київ В/800/4518/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

Цуркана М.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2014 року у справі за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально - путових питань з 16 травня 2010 року; про зобов'язання виплатити не отриману пенсію за минулий час.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2013 року позов задоволено частково, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно з вимогами Закону України «Про державну службу» з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально - путових питань з 16 травня 2010 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально - путових питань починаючи з 1 квітня 2013 року, в решті позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2014 року позивачці відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із рішенням суду касаційної інстанції, позивачка звернулась до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд вищенаведеного рішення касаційної інстанції у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд судового рішення заявниця посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: статті 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як приклад неоднакового застосування одних і тих самих правових норм, заявниця вказує на постанови Вищого адміністративного суду України від 2 грудня 2013 року у справі № К/800/58388/13, від 23 січня 2014 року у справі № К/9991/29284/12, від 13 лютого 2014 року у справі № К/800/24905/13-К/800/22561/13.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підставами для перегляду можуть бути виключно неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження в ухвалі від 25 червня 2014 року у справі № К/800/33261/14, Вищий адміністративний суд України погодився із висновками, викладеними у постанові Дніпропетровського апеляційного суду від 2 квітня 2014 року, оскільки прийшов до висновку,що суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а оскаржуване рішення, у свою чергу, відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України. Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця та повинна враховуватись при визначенні розміру пенсії.

Однак, зі змісту поданих судових рішень, на які посилається заявниця в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки в усіх рішеннях суд касаційної інстанції прийшов до висновку щодо правомірності врахування при визначенні розміру пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Також необхідно зазначити, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2014 року, про перегляд якої ставить питання заявниця, суд касаційної інстанції погодився також із висновком суду апеляційної інстанції про те, що порушені права позивачки підлягають поновленню лише з 1 квітня 2013 року, враховуючи дату звернення до суду - 8 квітня 2013 року. Однак, приймаючи дане рішення та скасовуючи рішення першої інстанції в частині строку здійснення перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції застосовував частину четверту статті 45 Закону України № N 1058-IV від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а не Закон України «Про державну службу» про неоднакове застосування норм якого зазначила заявниця. Отже, в даних рішеннях відсутнє неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Оскільки чинне законодавство підставою для подання заяви про перегляд судових рішень та допуску адміністративної справи для перегляду Верховним Судом України визначає різне застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про відмову в допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про перерахунок пенсії

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Кравцов О.В.

Єрьомін А.В.

Калашнікова О.В.

Цуркан М.І.

Швед Е.Ю.