Справа № 26158/10
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 року

справа № 2а-2635/10/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних іновацій Української нафтогазової академії"

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2010р. у справі №2а-2635/10/1170

за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних іновацій Української нафтогазової академії"

до Державної інспекції України з контролю за цінами, Сектору у Кіровоградській області Державної інспекції України з контролю за цінами

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування економічних санкцій,

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.06.2010р. №73 „Про застосування до ДП „Кіровоградтепло” ТОВ „Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін”.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось про відсутність порушень з урахуванням норм ст.ст.20, 21 Закону України „Про житлово–комунальні послуги”, п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630, про яки зазначено в рішенні. Позивач наполягає на тому, що відповідач безпідставно провів перевірку, чим порушив вимоги абз.2 п.1 ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 року № 502 „Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року”, а також про порушення відповідачем абз.3-5 вищевказаної постанови, тому рішення відповідача від 29.06.2010 року про застосування до позивача економічних санкцій є безпідставним.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права. Апелянт стверджує, що в своїй діяльності керувався нормами чинного законодавства, тому рішення відповідача відносно нього протиправне.

У зв’язку з реорганізацією в органах контролю за цінами ухвалою від 21.05.2014р. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд на підставі ст.55 КАС України здійснив заміну Державної інспекції по контролю за цінами в Кіровоградській області її правонаступником - Державною інспекцією України з контролю за цінами, Сектором у Кіровоградській області Державної інспекції України з контролю за цінами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, в період з 07 по 25 червня 2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами проведено планову перевірку ДП „Кіровоградтепло” ТОВ „Центр науково – технічних інновацій Української нафтогазової академії” щодо формування, встановлення та застосування тарифів на послуги теплопостачання за період 2009 рік та І квартал 2010 року, про що складено відповідний акт (а.с.8-15).

Крім того, 30.06.2010р. відповідачем видано припис №1467-06 про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, яким вимагалось в місячний термін усунути виявлені порушення, а саме: провести перерахунки з мешканцями житлових будинків, обладнаних засобами обліку теплової енергії, щодо безпідставного додаткового нарахування коштів за втрати тепла в мережах (а.с.19).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до преамбули Закону України „Про ціни та ціноутворення” від 03.12.90 р. № 507-XII (далі за текстом – Закон № 507-XII) Україна згідно з Декларацією про державний суверенітет України та Законом України „Про економічну самостійність України” самостійно здійснює політику цін. Закон визначає основні принципи встановлення і застосування цін і тарифів та організацію контролю за їх дотриманням на території республіки. Даний Закон поширюється на всі підприємства й організації незалежно від форм власності, підпорядкованості і методів організації праці та виробництва.

Частинами 1, 2 ст. 13 Закону № 507-XII встановлено, що державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

За приписами Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 р. № 1819, організація та здійснення відповідно до законодавства функцій з контролю та нагляду за дотриманням центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін (тарифів) покладено на Державну інспекцію з контролю за цінами. Державна інспекція з контролю за цінами є урядовим органом, що діє у системі Мінекономіки, відповідальний перед Кабінетом Міністрів України, підзвітний та підконтрольний Міністрові економіки.

Згідно з п.3 зазначеного Положення основним завданням Держінспекції цін є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Відповідно до пункту 5 вказаного Положення Державна інспекція з контролю за цінами має право: проводити відповідно до законодавства перевірку бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників, що відображаються у розрахункових документах незалежно від способу подання інформації, пов'язаних з формуванням, встановленням та застосуванням цін (тарифів); приймати відповідно до законодавства рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів); звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету сум у разі застосування відповідних адміністративно-господарських санкцій.

Згідно з п.1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519 передбачено, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Пункт 2.1. вказаної Інструкції передбачає, що необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється при неправомірному застосуванні вільних цін замість фіксованих або регульованих (декларованих) - як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) і вартістю від реалізації продукції (послуг, робіт) за цінами, які повинні застосовуватись згідно з вимогами законодавства.

За визначенням, наданим в ст.1 Закон України “Про житлово-комунальні послуги”від 24.06.2004р. №1875-IV (далі Закон №1875-IV) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ст.20 Закону №1875-IV споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Відповідно до ст.32 Закону України № 1875- ІV споживачі повинні бути проінформовані про зміну тарифів за 30 днів до дня їх введення в дію.

При цьому Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 3.10.2007року визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії. Зазначені Правила передбачають, що споживач теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору у зв'язку з чим ці правила не поширюються на мешканців багатоповерхових будинків, які не є власниками будівель, і є споживачами послуг з централізованого опалення.

ѕ 15300444,82 грн. - кошти, виставлені до сплати населенням;

ѕ 116,95Гкал. - кількість втрат теплової енергії (що виставлялась населенню для сплати);

Доводи позивача спростовуються матеріалами справи, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається. Суд об’єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних іновацій Української нафтогазової академії" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2010р. у справі № 2а-2635/10/1170 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2010р. у справі №2а-2635/10/1170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскарженою згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна