Справа № 818/942/15
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"02" липня 2015 р. Справа № 818/942/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сумцов С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду із заявою про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Сумській області) про визнання бездіяльність ГУ ДФС у Сумській області по не переведенню позивача на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області протиправною та зобов'язання ГУ ДФС у Сумській області призначити ОСОБА_1 на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року були відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Після винесення судових рішень позивачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, зокрема, наявність наказу ГУ ДФС у Сумській області №32 від 26.01.2015р., а також №55 від 24.11.2014р. про які йому не було відомо під час розгляду справи по суті. В судовому засіданні 02.07.2015р. позивач додатково зазначив, що третьою нововиявленою обставиною, окрім зазначених наказів ГУ ДФС у Сумській області є отримання ним висновку о/у ВКР Сумського МВ від 06.06.2015р.

Дані документи, на думку позивач, підтверджують правомірність позовних вимог, а тому на даний час виникли підстави для перегляду вказаної постанови у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні 24.06.2015р. позивач усно зазначив, що не наполягає на обставини, що зазначені ним в заяві про перегляд рішення, зокрема, щодо наявності листа ГУ ДФС у Сумській області від 27.04.2015р. №5517/І/18-28-04-38 та наявності листа територіальної державної інспекції з питань праці Сумської області від 28.05.2015р. і зазначає, що ці документи дійсно ним отримані вже після винесення судового рішення 18.03.2015р. і не є нововиявленими обставинами.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву не визнав, з тих підстав, що обставини, зазначені позивачем не є нововиявленими обставинами. Додаткового зазначав, що позивачу про існування наказу ГУ ДФС у Сумській області №32 від 26.01.2015р. було відомо в січні 2015 року і повинно бути відомо під час розгляду справи по суті, враховуючи те, що даний наказ є загальнодоступний всім працівникам податкової служби. Відносно висновку Сумського МВ УМВС України в Сумській області зазначає, що даний висновок складений після винесення рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами не обґрунтована і задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 р., було відмовлено в задоволенні повних вимог про визнання бездіяльність ГУ ДФС у Сумській області по не переведенню позивача на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області протиправною та зобов'язання ГУ ДФС у Сумській області призначити ОСОБА_1 на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області.

За приписами ч.2 ст.245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Вказаний перелік підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним.

Обставини, про які було відомо або могло бути відомо заявнику до винесення рішення не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 4 розділу IV КАС України. Крім того, за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Позивач у своїй заяві про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами не зазначив жодної із підстав визначених ч.2 ст.245 КАС України.

Так, стосовно посилання на наказ №32 від 26.01.2015р. "Про затвердження Тимчасового положення про управління правової роботи" (а.с.221), суд зазначає наступне.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що про даний наказ позивач міг дізнатися із загальнодоступної сторінки Інформаційної системи Головного управління у розділі наказні та розпорядчі документи, до бази якої мав доступ ОСОБА_1 як начальник Управління правової роботи Головного управління Міндоходів у Сумській області, а копія електронної картки з автоматизованої системи управління документами свідчить про те, що наказ №32 від 26.01.2015р. був надісланий 27.01.2015р. по корпоративній електронній пошті Головного управління із визначенням прізвища виконавця ОСОБА_1 (а.с.245), а тому позивач взагалі знав про існування даного наказу з січня 2015р.

Матеріалами справи спростовується твердження позивача про те, що наявність наказу №32 від 26.01.2015р., яким скасовано Положення про управління правової роботи Головного управління Міндоходів у Сумській області, позбавила позивача функціональних прав та обов'язків як начальника управління, в зв'язку із чим його штучно відсторонено від роботи.

Так, матеріалами справи підтверджується, що на ім'я ОСОБА_1 Державною фіскальною службою України 09.09.2014р. за №99-99-10-17/18/22 видано терміном на один рік (до 09.09.2015р.) довіреність на уповноваження позивача представляти інтереси Державної фіскальної служби України в усіх державних органах, установах, підприємствах (а.с.89). Головним управлінням ДФС у Сумській області 07.11.2014р. за №278/9/18-28-10-0214 видано довіреність на уповноваження ОСОБА_1 здійснювати захист та представляти інтереси Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (а.с.90). Дана довіреність також дійсна протягом одного року (до 07.11.2015р.). Доказів скасування чи відкликання зазначені довіреностей матеріали справи не містять.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.06.2015р. зазначала, що позивач отримує заробітну плату і всі інші виплати, на даний час ОСОБА_1 є заступником голови комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Сумській області, керівником якої є заступник начальника ГУ Міндоходів у Сумській області .

Дані обставини не заперечувалися позивачем, підтвердив, що він дійсно включений до складу комісії з реорганізації територіальних органів Міндоходів у Сумській області.

Таким чином посилання на штучне відсторонення від роботи в зв'язку із наявністю наказу №32 від 26.01.2015р. не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, а наказ №32 від 26.01.2015р. міг бути виключно додатковими доказами у справі та жодних чином не має ознак істотних для справи обставин та не спростовує факти, які було покладено в основу судового рішення.

Стосовно наявності наказу №55 від 24.11.2014р. "Про реорганізацію окремих територіальних органів Міндоходів у Сумській області" (а.с.229-230), як нововиявленої обставини, суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що на момент винесення судового рішення 18.03.2015р. згідно даного наказу повинен закінчитися строк проведення реорганізації ГУ Міндоходів у Сумській області, але реорганізація тривала.

Слід зазначити, що питання реорганізації ГУ Міндоходів у Сумській області досліджувався судом першої та апеляційної інстанції, про що і зазначено в судових рішення, зокрема відносно того, що станом на 18.03.2015р. реорганізація триває. При цьому ОСОБА_1 як член комісії з реорганізації територіальних органів Міндоходів у Сумській області повинен знати процедуру реорганізації, в т.ч. і щодо строків її проведення. Наявність даного наказу могла бути виключно додатковим доказом у справі та жодних чином не має ознак істотних для справи обставин та також не спростовує факти, які було покладено в основу судового рішення.

Посилання на отриманий висновок Сумського МВ УМВС України в Сумській області від 06.06.2015р. (а.с. 256) є безпідставним і не є нововиявленою обставиною, оскільки даний лист отриманий вже після судового розгляду справи не тільки в суді першої, а і апеляційної інстанції, на момент вирішення спору даний висновок не існував. Зміст даного висновку, зокрема, зазначення перевіряючого про факт телефонної розмови о/у ВКР ВКР Сумського МВ із в. о. начальника податкової міліції в Сумській області Бульбітом Ю.Л. та наявністю претензій із боку керівництва податкової міліції до ОСОБА_1 в зв'язку із чим його не призначають на нову посаду не є доказом того, дані обставини відбувалися до винесення судового рішення. Зміст даного висновку жодних чином не має знак істотних для справи обставин та не спростовує факти, які було покладено в основу судового рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що заявником не доведено, що обставини, на які він посилається, є нововиявлені.

На час подання та розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивач скористався правом на касаційне оскарження судових рішень як суду першої так і апеляційної інстанції, остаточне рішення судом не винесено (а.с. 238-240). В разі наявності обставин, передбачених ст. 227,229 КАС України, судом касаційної інстанції буде прийнято відповідне рішення за наслідками розгляду касаційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 р. "Праведная проти Росії", процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним. Отже, щоб рішення суду, яке набрало законної сили було переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами необхідно щоб існувало дві обставини, а саме - неможливість отримати доказ раніше, а також цей доказ був вирішальний по справі.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови суду від 18.03.2015р. за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області про визнання бездіяльність ГУ ДФС у Сумській області по не переведенню позивача на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області протиправною та зобов'язання ГУ ДФС у Сумській області призначити ОСОБА_1 на посаду начальника управління правової роботи ГУ ДФС у Сумській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 253, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про перегляд постанови суду від 18.03.2015р. за нововиявленими обставинами по справі №818/942/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги . У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.07.2015р.

Суддя С.М. Гелета