Справа № 2-а-3140/11
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3140/11
ПОСТАНОВА

іменем України

19.10.2011

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., розглянувши одноособово справу в порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особа, яка брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р., віднесений до 1 категорії, є інвалідом 2 групи; як зазначається позивачем при зверненні до суду він має право на отримання державної та додаткової пенсії на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утім, на переконання позивача, відповідач не проводив нарахування та виплату пенсії у встановленому законом розмірі, зокрема, виходячи з того, що розмір державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, зокрема, для 2-ої групи інвалідності, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю віднесеним до 1 категорії інвалідом 2 групи призначається в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що й стало приводом для цього звернення до суду. Ухвалою було відкрито скорочене провадження у даній справі; вимоги позову, що стосуються періоду з 01.01.2007 р. по 17.09.2010 р. було залишено без розгляду у звязку з пропуском з боку позивача строку звернення до адміністративного суду та відсутністю, на переконання суду, підстав для його поновлення.

Відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення проти позову, зазначив про правомірність своїх дій.

Дослідивши докази, вбачаються підстави для його задоволення частково з огляду на такі встановлені обставини.

Судом було встановлено, що позивач є особою, яка брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р., віднесений до 1 категорії, є інвалідом 2 групи, перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, отримує пенсію по інвалідності з 02.03.2008 р.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3 та 4 категорій встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ч.ч. 3 та 4 ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло встановлено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Утім, як встановлено судом, з 02.03.2008 р. ОСОБА_1 призначено пенсію у відповідності до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та, виходячи зі змісту ст. 10 Закону України Про пенсійне забезпечення особі, яка має право одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором, через що доводи позивача в цій частині не є слушними та підстав для задоволення вимоги позову у частині визнання дій відповідача протиправними у частині нездійснення нарахування та виплати державної пенсії у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине вбачається.

Разом з тим, згідно ст.50 зазначеного вище Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах:

- інвалідам І групи 100% мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком (із змінами в редакції від 01.07.1992 року, 06.06.1996 року тощо).

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українист.50 вищевказаного Закону було викладеного у новій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами".

Підпунктом 15 пункту 28 ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українич.3 та 4 ст.54 вищевказаного Закону було викладено у новій редакції: "У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Україниі 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України(справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22.05.2008 року №10-рп/2008 п.28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибув визнаний неконституційним.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст.ст. 69, 73 Закону України Про Конституційний Суд України, в разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення і висновки Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання.

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункт 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибув визнаний неконституційним, він втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Щодо визначення вихідного критерію обрахунку додаткової пенсії, то таким виступає пенсія за віком; мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннящодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого. крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, на переконання суду, є правомірним при вирішенні цього спору виходити з того, що при розрахунку додаткової пенсій, передбаченої Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого й визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31.10.2006 р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 зазначеного вище Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач не діяв у спосіб, передбачений законодавством на певний період часу, рішення Конституційного Суду України не виконував, та, не зважаючи на письмове звернення позивача з прохання здійснення перерахунку пенсії та приведення розміру останньої у відповідність до вимог закону, відмовив у здійсненні цього перерахунку та приведенню розміру пенсії у відповідності до вимог закону (відмова від 25.01.2011 р.), що й стало приводом для цього звернення позивача до суду.

А відтак, для суду з урахуванням предмета та підстави позову вбачаються правові підстави задля поновлення порушених прав особи, яка звернулася із позовом до суду, для ухвалення рішення про визнання бездіяльності Управління ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська неправомірною щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25.01.201 р. та про зобовязання Управління ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1С додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком за період, починаючи з 25.01.2011 р. по 22.07.2011 р., з урахуванням різниці, яка фактично була виплачена за цей період, з проведенням перерахунку пенсії з дня встановлення нового прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання пункту 7 вказаного Закону Постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011 року, яка набрала законної сили 23.07.2011 р., установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1: інвалідам I групи 30 відсотків; інвалідам II групи 20 відсотків.

З урахуванням наведеного відповідач, починаючи з 23.07.2011 р., здійснює позивачу доплату до пенсії, як дитині війни, в розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Керуючись ст.ст. 86, 159-162, 183І, п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначений відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначений відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 25 січня 2011 року та до 22 липня 2011 року включно, з урахуванням різниці, яка фактично була виплачена.

Постанова суду у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку; строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було поданою. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя