Справа № 826/3941/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 липня 2015 року 09:36 справа №826/3941/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомShell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.)
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання нечинними рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) (далі по тексту - позивач, Компанія Шелл) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Голосіївському районі), в якому просить визнати нечинним повідомлення від 05 листопада 2014 року №001511501, надіслане ДПІ у Голосіївському районі Угоді про розподіл вуглеводнів від 24 січня 2013 року - інвестору (оператору) Представництву "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В."

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3941/14, закінчено підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року об'єднано позовні вимоги в адміністративних справах: №826/3941/15 за позовом Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання нечинним рішення; №826/5197/15 за позовом Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання нечинним рішення; №826/8021/15 за позовом Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання нечинним рішення, в одне провадження і присвоєно справі номер №826/3941/15.

У межах адміністративних справ №826/5197/15 та №826/8021/15 позичав оскаржує повідомлення ДПІ у Голосіївському районі від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502.

В судовому засіданні 22 червня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника позивача, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до повідомлень ДПІ у Голосіївському районі від 05 листопада 2014 року №001511501, від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502 повідомлено Угоду про розподіл вуглеводнів від 24 січня 2013 року - інвестора (оператора Представництво "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В."), що він не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеними пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

Позивач вважає оскаржувані повідомлення протиправними, виходячи з того, що право Представництва "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.", як інвестора та оператора угоди про розподіл продукції на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість не поширюються критерії та обмеження, передбачені пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив, що оскаржувані повідомлення прийняті згідно з нормами Податкового кодексу України, та вказав на невідповідність позивача критеріям, встановленим пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що Компанія Шелл є інвестором та оператором за Угодою про розподіл вуглеводнів від 24 січня 2013 року, які видобуватимуться в межах ділянки Юзівська, між Державою Україна (в особі Кабінету Міністрів України), Компанією Шелл та ТОВ "Надра Юзівська" на 50 років (далі по тексту - Угода про розподіл вуглеводнів).

Компанія Шелл в особі Представництва "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В." подала до ДПІ у Голосіївському районі податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року, в яких задекларовано сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, разом із заявами про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4), на суми 4 525 463,00 грн., 1 067 039,00 грн. та 5 049 027,00 грн. відповідно.

Відповідно до визначення підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Пункт 200.19 статті 200 Податкового кодексу України передбачає, що право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям:

200.19.1. не перебувають у судових процедурах банкрутства відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

200.19.2. юридичні особи та фізичні особи - підприємці включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і до цього реєстру стосовно них не внесено записів про: а) відсутність підтвердження відомостей; б) відсутність за місцезнаходженням (місцем проживання); в) прийняття рішень про виділ, припинення юридичної особи, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; г) визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до установчих документів юридичної особи; ґ) припинення державної реєстрації юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та стосовно таких осіб відсутні рішення або відомості, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

200.19.3. здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів));

200.19.4. загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, що виникла протягом попередніх трьох послідовних календарних місяців, не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування;

200.19.5. у яких середня заробітна плата не менше ніж у два з половиною рази перевищує мінімальний встановлений законодавством рівень у кожному з останніх чотирьох звітних податкових періодів (кварталів), встановлених розділом IV цього Кодексу;

200.19.6. мають один з наступних критеріїв:

а) або чисельність працівників, які перебувають у трудових відносинах з такими платниками податку, перевищує 20 осіб у кожному з останніх чотирьох звітних податкових періодів (кварталів), встановлених розділом IV цього Кодексу;

б) або має основні фонди для ведення задекларованої діяльності, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує суму податку, заявлену до відшкодування за попередні 12 календарних місяців;

в) або рівень визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток до сплати до бюджету (відношення сплаченого податку до обсягів отриманих доходів) є вищим від середнього по галузі за підсумками останнього звітного (податкового) року;

200.19.7. не мають податкового боргу;

200.19.8. великий платник податків не декларував від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за підсумками останнього звітного (податкового) року.

Разом з тим, особливості оподаткування платників податків в умовах дії угоди про розподіл продукції передбачений в розділі XVIII Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 337.4 статті 337 Податкового кодексу України оператор за багатосторонньою угодою про розподіл продукції включає до складу податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) будь-яким інвестором (оператором) за угодою у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів/послуг, основних засобів, на підставі наданих інвесторами чи оператором податкових накладних, виданих постачальниками, придбання яких здійснено відповідно до програм і планів, затверджених у порядку, визначеному угодами про розподіл продукції.

При від'ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої відповідно до цього Кодексу, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

Таким чином, інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування від'ємного значення суми податку на додану вартість в повному обсязі у порядку, встановленому відповідною угодою про розподіл продукції.

У свою чергу відповідно до підпункту 28.6.9 пункту 28.6 статті 28 Угоди про розподіл вуглеводнів, якщо сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, відображена оператором у декларації з податку на додану вартість за цією Угодою, має від'ємне значення, таке від ємне значення підлягає відшкодуванню оператору у порядку, в строки та на умовах, визначених в цій Угоді. Оператор має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми податку на додану вартість у повному обсязі.

Підпункт 28.6.10 пункту 28.6 статті 28 Угоди про розподіл вуглеводнів визначає, що загальні умови та критерії отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість або автоматичного відшкодування, передбачені Податковим кодексом України, а також будь-які обмеження щодо права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість та автоматичного відшкодування не поширюються на оператора.

Оператор має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість грошовими коштами незалежно від тривалості його реєстрації як платника податку на додану вартість та обсягів оподатковуваних операцій згідно з пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України. Критерії для отримання автоматичного бюджетного відшкодування, передбачені пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, не поширюються на оператора.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на позивача, як оператора (інвестора) Угоди про розподіл вуглеводнів не поширюються критерії для отримання автоматичного бюджетного, передбачені пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, а тому він має право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування не залежно від того, чи відповідає такими критеріям, чи ні.

Разом з тим, відповідачем при направлені Компанії Шелл оскаржуваних повідомлень не враховано особливості бюджетного відшкодування для оператора в умовах дії угоди про розподіл продукції та умови Угоди про розподіл вуглеводнів.

Таким чином, висновки контролюючого органу про те, що інвестор (оператор) Представництво "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В." не має права на автоматичне бюджетне відшкодування через невідповідність критеріям, встановленим пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, є помилковими, а повідомлення ДПІ у Голосіївському районі від 05 листопада 2014 року №001511501, від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502 такими, що не узгоджуються із особливостями, передбаченими в розділі XVIII Податкового кодексу України та мають бути скасовані.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Голосіївському районі не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних повідомлень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Компанії Шелл підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати повідомлення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 05 листопада 2014 року №001511501, від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Shell Exploration and Production Ukraine Investments (IV) B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 219,24 грн. (двісті дев'ятнадцять гривень двадцять чотири копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко