Справа № 2а-1970/3775/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2015 р. м. Київ К/9991/70613/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Васильченко Н.В.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Тернопільської районної державної адміністрації та управління Держкомзему у Тернопільському районі, третя особа - фізична особа - підприємець ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації та управління Держкомзему у Тернопільському районі та просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо видачі ОСОБА_4 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 березня 2009 року з порушенням вимог Постанови КМ України №449 від 02 квітня 2002 року, «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» (затв. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04 травня 1999 року) та визнати протиправним і скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_4 25 березня 2009 року щодо земельної ділянки площею 0,1137 га, що знаходиться на території Петриківської сільської ради (АДРЕСА_1) Тернопільского району Тернопільської області (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19 січня 2012 року).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись та порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 05 травня 1999 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №173 ОСОБА_5 надано кафе-ресторан „ІНФОРМАЦІЯ_1" АДРЕСА_2 у постійне користування 0,15 га землі в межах згідно з планом землекористування для обслуговування будівель та споруд кафе-ресторану.

Згідно плану зовнішніх меж землекористування який відображений у державному акті на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 05 травня 1999 року, в межах від Б до А земельної ділянки переданої ОСОБА_5 знаходяться землі товариства з обмеженою ТОВ фірма „Албаніс".

Згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії НОМЕР_3 від 05 травня 1999 року, відповідно до рішення четвертої сесії 23 скликання Петриківської сільської ради від 26 березня 1999 року №45 ТОВ фірма „Албаніс" АДРЕСА_3 надано у постійне користування 0,948 га. землі у межах згідно з планом землекористування. Згідно плану зовнішніх меж землекористування який відображений у державному акті на право постійного користування землею серії НОМЕР_3 від 05 травня 1999 року, в межах від Б до В земельної ділянки переданої ТОВ фірма „Албаніс" знаходяться землі підприємця ОСОБА_5

Відповідно до розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 28 лютого 2008 року №150 надано дозвіл підприємцю ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки орієнтовною площею 0,1137 га. для комерційного використання (обслуговування викупленої будівлі готелю) за рахунок земель ТОВ фірма „Албаніс", державний акт на право постійного користування землею, серії НОМЕР_3 - землі за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 для комерційного використання (обслуговування викупленої будівлі готелю) загальною площею 0,1137 га. за межами населеного пункту на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області розроблений ТОВ „Регіональний земельно - кадастровий центр „Галицькі землі" (надалі - Проект землеустрою).

Як вбачається з Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки проектна документація погоджена Управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі та графічна частина проекту погоджена головою Тернопільської райдержадміністрації і Управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі.

Згідно Експлікації земель до Проекту землеустрою, яка погоджена начальником управління земельних ресурсів та посадовою особою Тернопільської райдержадміністрації, в описі меж вказано, що у межах земельної ділянки від Б до В знаходяться землі ТОВ „Албаніс". Написи які б свідчили погодження з позивачем меж земельної ділянки переданої підприємцю ОСОБА_4 на Експлікації земель до Проекту землеустрою відсутні.

17.06.2008 року управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі оформлено висновок №5058 до Проекту землеустрою, погоджено передачу земельної ділянки у власність шляхом викупу підприємцю ОСОБА_4 щодо відведення для комерційного використання (обслуговування викупленої будівлі готелю) за рахунок земель ТОВ фірма „Албаніс". Однак, у п. 12 висновку вказано, що суміжними землевласниками (землекористувачами) є відділ технічного нагляду міської ради, ТОВ „Фірма „Албаніс", Петриківська сільська рада та відомості про те, що по правому боку в межах від Б до В землекористувачем земельної ділянки є ОСОБА_5 відсутні.

08.08.2008 року, за підписом посадової особи Управління земельних ресурсів у Тернопільському районі проектна документація була направлена на державну експертизу землевпорядної документації та 19.09.2008р. оформлено контрольний лист №147 про виправлення зауважень.

23.01.2009 року, розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації за №25 затверджено проект землеустрою щодо відведення підприємцю ОСОБА_4 у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 0,1137 га. для комерційного використання (обслуговування викупленої будівлі готелю) на території Петриківської сільської ради.

Пунктом 6 Розпорядження №25 від 23.01.2009 року голови Тернопільської районної державної адміністрації вказано внести відповідні зміни в земельно-облікові документи.

З Акту погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки ФОП ОСОБА_4, яка знаходиться на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 23.02.2009 року, вбачається, що інженером ОСОБА_6, за участі начальника управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі, в присутності землекористувача ФОП ОСОБА_4 та сільським головою складено акт про те, що проведено погодження в натурі меж земельної ділянки, яка надана для обслуговування нежитлових приміщень, а саме з ТОВ фірма „Албаніс" та відділом технічного нагляду міської ради. Також, у акті, який підписано посадовою особою управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі без заперечень вказано, що суміжними користувачами ніяких претензій при погоджені меж земельної ділянки не заявлено, та обмежень щодо використання земельної ділянки не встановлено.

25.03.2009 року за підписом Голови Тернопільської райдержадміністрації та начальника управління Держкомзему у Тернопільському районі видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №31.

Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 березня 2009 року, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2009р. №939 є власником земельної ділянки площею 0,1137 га. кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Петриківської сільської ради (АДРЕСА_1), Тернопільського району Тернопільської області у межах згідно з планом.

Як слідує з Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 березня 2009 року, у описі плану меж вказано, в межах від Б до В земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4, в тому числі і з правої сторони, межує з землями ТОВ фірми „Албаніс".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд вказав, що Управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі здійснено погодження проектної документації та графічної частини Проекту землеустрою, а також надано висновок №5058 від 17.06.2008р. до Проекту землеустрою, та в подальшому погоджено Акт погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 від 23.02.2009 року, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень та вчинення дій, а саме, що суміжним землекористувачем земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, яка передана ФОП ОСОБА_4, є також позивач. Внаслідок чого, не забезпечено відповідність Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 березня 2009 року вихідним даним та технічним умовам.

При цьому, суди попередніх інстанцій розглядаючи вказані позовні вимоги, виходили з того, що вказаний спір є публічно-правовим та має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Однак, колегія суддів вважає за доцільне зазначити про таке.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Тобто, після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 Земельного кодексу України та 16 Цивільного кодексу України.

Вказані норми законодавства судами попередніх інстанцій враховані не були, що свідчить про неповне з'ясування дійсних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості.

За приписами частини 2 і 4 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді