Справа № 299/1233/13-а
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2013-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/1233/13-а
Номер рядка звіту 92
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2013 м.м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого - Левка Т.Ю.

при секретарі - Роман К.С.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

його представника: ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі про визнання незаконним та скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України у Виноградівському районі, -

В С Т А Н О В И В :

К.Є. предявлено позов до Управління Пенсійного Фонду України у Виноградівському районі (далі по тексту - УПФУ у Виноградівському районі) про визнання незаконним та скасування рішення №08 від 22.02.2012 року про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживання з його сторони.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.03.2013 року ОСОБА_1, після отримання поштового відправлення з УПФУ у Виноградівському районі стало відомо, що 22 лютого 2013 року УПФУ в Виноградівському районі прийнято рішення № 08 про утримання з сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони. Так, даним рішенням констатовано, що позивачу за період з 01.02.2011 року по 08.11.2012 року в звязку з призначенням сімейної надбавки на двох дітей та перерахунком пенсії через перехід з виду на вид( пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком) переплачено суму 26249,72 грн., яка підлягає поверненню в Управління шляхом утримання 20% пенсії щомісячно до повного погашення. Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1Є звернувся до УПФУ у Виноградівському районі для отримання мотивованої відповіді і листом № 2824/06 від 15.03.2013 року його було поінформовано, що вказана переплата утворилась за період з 01.02.2011 року по 08.11.2012 року, оскільки було встановлено, що згідно наказу № 1598-к від 07.11.2012 року по Чопській митниці позивача було поновлено на роботі з 16.10.2010 року та звільнено з роботи з 08.11.2012 року, згідно наказу № 1605-к від 08.11.2012 року, отже, вважаючи це зловживанням з боку пенсіонера, відповідачем і було прийнято рішення про стягнення надміру виплачених пенсійних виплат в сумі 26249,72 грн. Вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позаяк факту зловживань з його боку не було, а на роботі його було поновлено з 16.10.2010 року на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2011 року за наказом ДМСУ № 2561к від 06.11.2012 року і запис про це в трудову книжку внесено 07.11.2012 року, про що ним відразу було поінформовано відповідача. В подальшому, згідно наказу Чопської митниці № 1605к від 08.11.2012 року, ОСОБА_1Є було звільнено з посади відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача УПФУ у Виноградівському районі ОСОБА_3 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, пояснивши, що УПФУ під час прийняття оспорюваного рішення діяло на підставі закону та в межах повноважень, наданих законом у відповідності до ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.5 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. В свою чергу, згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Беручи до уваги, що про рішення субєкта владних повноважень ОСОБА_1Є стало відомо 12.03.2013 року(а.с.7), 27.03.2013 ним направлено на адресу окружного адміністративного суду Закарпатської області зазначений позов(а.с.23-25, 26), який ухвалою суду від 03.04.2013 року повернуто позивачу(а.с.27) і 09.04.2013 року останнім подано такий до Виноградівського районного суду, суд вважає, що строк звернення до адміністративного суду, визначений ч.5 ст.99 КАС України ним не пропущено.

Розглядаючи вказану справу в межах предявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд вважає, що дані конкретні правовідносини врегульовано нормами Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу ДМСУ № 1956 к від 15.10.2010 року та наказом Виноградівської митниці № 1047-к від 18.10.2010 року ОСОБА_1 було звільнено з посади інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці(а.с.13-14, 15-16зв., 22-22зв.). Починаючи з 01.02.2011 року позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі за віком у відповідності до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та надбавку на двох дітей до 18 років, яка виплачується непрацюючим пенсіонерам(а.с.6, 8-9, 11-12).

Рішенням УПФУ у Виноградівському районі № 08 від 22.02.2013 року(а.с.5,6) встановлено, що позивачу за період з 01.02.2011 року по 08.11.2012 року в звязку з призначенням сімейної надбавки на двох дітей та перерахунком пенсії через перехід з виду на вид( пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком) переплачено суму 26249,72 грн., яка підлягає поверненню в Управління шляхом утримання 20% пенсії щомісячно до повного погашення. Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1Є звернувся до УПФУ у Виноградівському районі для отримання мотивованої відповіді і листом № 2824/06 від 15.03.2013 року його було поінформовано, що вказана переплата утворилась за період з 01.02.2011 року по 08.11.2012 року, оскільки було встановлено, що згідно наказу № 1598-к від 07.11.2012 року по Чопській митниці позивача було поновлено на роботі з 16.10.2010 року та звільнено з роботи з 08.11.2012 року, згідно наказу № 1605-к від 08.11.2012 року, отже, вважаючи це зловживанням з боку пенсіонера, відповідачем і було прийнято рішення про стягнення надміру виплачених пенсійних виплат в сумі 26249,72 грн. В обґрунтування прийнятого рішення відповідач послався на ст..50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України «посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень і способом, які передбачені законами».

У ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначається: «Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків , виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї , на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії».

Тобто, перелік підстав, з яких територіальним органом Пенсійного фонду може бути прийнято рішення про стягнення виплачених надміру сум пенсій, є вичерпним: 1) у випадку зловживання з боку пенсіонера; 2) подання страхувальником недостовірних даних.

Частина 1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» конкретизовано, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2011 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці з 16.10.2010 року, стягнуто з Виноградівської митниці на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 16.10.2010 року по 12.09.2011 року(а.с.17-20).

Отже, суд констатує, що на час подання документів до УПФУ у Виноградівському районі та виплати ОСОБА_1 надбавки на двох дітей до моменту досягнення ними 18 років та перерахунку пенсії через перехід з виду на вид (пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком ) він був непрацюючим пенсіонером, так як поновлений на роботі був тільки 07.11.2012 року за наказом ДМСУ №2561 від 06.11.2012 року(а.с.21), запис про що в його трудову книжку було внесено 07.11.2012 року(а.с.22-22зв.), про що він відразу проінформував УПФУ у Виноградівському районі і дану обставину представником відповідача в судовому засіданні не заперечено. В подальшому, згідно наказу Чопської митниці № 1605к від 08.11.2012 року, ОСОБА_1Є було звільнено з посади відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України(а.с.22зв), а відтак жодних зловживань з боку останнього суд не вбачає.

В контексті всього вище викладеного, суд вважає, що УПФУ у Виноградівському районі під час прийняття оспорюваного рішення хоч і діяло в межах наданих законом повноважень, проте без жодних на те обєктивних та правових підстав обґрунтувало його прийняття зловживанням з боку пенсіонера ОСОБА_1, належним чином не перевіривши та не врахувавши всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення № 08 від 22.02.2013 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1Є підлягають задоволенню, а згадане рішення субєкта владних повноважень скасуванню.

Керуючись ст.ст.9, 11, 49, 51, 71, 72, 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Рішення Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі № 08 від 22.02.2013 року визнати незаконним та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 здійснені ним судові витрати в розмірі 34.41 грн.(тридцять чотири гривні 41 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4