Справа № 171/1132/15-а
Суддя: Диба Л. М.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1132/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: у складі: головуючого судді: Диби Л.М.

при секретарі: Джаббаровій А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі постанови Верховної ОСОБА_2 України від 25.12.2014 року його було звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у звязку з поданням заяви про відставку. На підставі чого відповідним наказом відраховано зі штату суду.

Згідно постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року в справі № 171/110/15-а, серед іншого, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. На підставі вказаного рішення суду - УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначено, з 13 січня 2015 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 % грошового утримання судді який працює на відповідній посаді.

Позивач з призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 % грошового утримання судді який працює на відповідній посаді не погоджується, посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в тому числі зазначає про протиправність застосування вказаного Закону в редакція яка була прийнята вже після його звільнення, і в якій передбачений менший відсоток довічного грошового утримання судді від грошового утримання судді який працює на відповідній посаді. ОСОБА_1 просить: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді який працює на відповідній посаді.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки грошового утримання судді який працює на відповідній посаді.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 82 % від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, з 13 січня 2015 року.

За заявою позивача справу розглянуто без його участі, в наданій заяві ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, адміністративний позов не визнає.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_2 України «Про звільнення суддів» від 25 лютого 2015 року - ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у звязку з поданням заяви про відставку (а.с. 14-21).

Наказом голови Апостолівського районного суду від 12.01.2015 року № 2-к позивача відраховано зі штату суду(а.с. 26).

Згідно копії постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської област від 25 лютого 2015 року в справі № 171/110/15-а, яка набрала законної сили 30.03.2015 року, управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області, серед іншого зобовязано призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2015 року щомісячне грошове утримання судді у відставці (а.с. 23-25).

Стаж роботи позивача, який може бути врахований для призначення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 21 рік, в тому числі: на посаді судді 19 років 02 дні; період проходження строкової військової служби 01 рік 11 місяців 28 днів. Дана обставина встановлена на підставі постанови суду від 25.02.2015 року і не підлягає доказуванню в силу положень ст. 72 КАС України, оскільки обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З листа УПФУ в Апостолівському районі від 17.04.2015 року, вбачається, що відповідачем призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.01.2015 року на підставі положень п. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VІІІ, в розмірі 60% грошового утримання судді який працює на відповідні посаді (а.с. 22)

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року(далі - Закон № 2453-VI) незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина шоста статті 47).

Визначені Конституцією України та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Конституції України суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив на посаду, в тому числі у разі подання суддею заяви про відставку.

Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення (ч. 4 ст. 109 Закону № 2453-VI , в редакції чинній на момент звільнення ОСОБА_1М.).Таким чином, 25 грудня 2014 року (з моменту прийняття Постанови Верховної ОСОБА_2 України «Про звільнення суддів» ) позивач отримав статус судді у відставці, а також право на конституційні гарантії матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень. Судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання (ч. 1 ст. 138 Закону № 2453-VI в редакції 26.10.2014 року, яка була чинна на момент звільнення позивача або ст. 141 вказаного Закону в редакції, що діє на даний час). Частиною 1 статті 58 Конституції України закріплено загальний принцип права неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (стаття 15) та Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (стаття 7).

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, зокрема, до статті 141 було внесено зміни та викладено її у наступній редакції «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді». Посилаючись на те, що наказом голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2015 року позивача відраховано зі штату суду відповідач прийшов до висновку що ОСОБА_1 слід призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60% від грошового утримання судді.

Таким чином УПФУ пов'язує дату відрахування позивача зі штату суду із моментом виникнення права на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Такі висновки відповідача суд вважає помилковими, оскільки право позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виникло з моменту отримання ним статусу судді у відставці, тобто з моменту звільнення його з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку ОСОБА_2 України - 25 грудня 2014 року, однак скористатися правом на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач міг лише після відрахування зі штату суду після 12.01.2015 року (з наступного дня після видачі наказу про відрахування зі штату суду). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно застосував статтю 141 Закону № 2453-VI в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII. Вирішуючи питання щодо законодавства, положеннями якого необхідно керуватись при призначенні довічного грошового утримання позивача та визначення відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від грошового утримання судді відповідного суду, необхідно зазначити наступне.

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до 03.06.2013 року визначалось, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Однак, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-2/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, було зазначено, що підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України, а частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

На підставі викладеного, позивач набув право на відставку в період дії Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, яка передбачала що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Таким чином позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 п.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Положеннями п. 6 ст. 161 КАС України передбачено, що під час прийняття постанови суд за наявності підстав вирішує питання про допуск її до негайного виконання.

Згідно частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову у разі присудження платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Таким чином дана постанова підлягає зверненню до негайного виконання. Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем судових витрат у розмірі 73 гривні 08 копійок сплаченого судового збору, зазначену суму необхідно стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо призначення ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - судді у відставці в розмірі 82 % від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, з 13 січня 2015 року.Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 - 73 гривні 08 копійок в рахунок відшкодування понесених судових витрат.Звернути до негайного виконання постанову суду про визнання дій відповідача протиправними, зобовязання вчинити певні дії, в частині зобовязання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13.01.2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 % від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області - у межах суми стягнення за один місяць.На постанову може бути подано апеляцію до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання стороною копії постанови.

Суддя ОСОБА_3