Справа № 2-а-1317/11
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари Справа № 2-а-1317/2011 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2011 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що він є особою, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інвалідом ІІ групи, хвороба, повязана з наслідками аварії на ЧАЕС, позивача віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок цієї катастрофи. В управлінні Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області він перебуває на обліку та одержує пенсію, як інвалід ІІ групи, що має професійне захворювання, повязане з наслідками аварії на ЧАЕС. Не погоджуючись з розміром нарахованої йому основної та додаткової пенсії, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про необхідність перерахунку його пенсії з урахуванням мінімальної пенсії за віком, але отримав відмову в задоволенні своїх вимог.

В звязку з цим позивач звернувся до суду та просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області в частині відмови в перерахунку його пенсії протиправними та зобовязати Управління Пенсійного фонду України м.Броварах Київської області провести перерахунок основної пенсії по інвалідності, відповідно до ч.4. ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % пенсії за віком, починаючи з 03.02. 2011 року та здійснити їх виплату з врахуванням вже проведених виплат.

Представник відповідача до суду надав заперечення в яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі мотивуючи тим, що розмір пенсії позивачу нараховується на підставі постанов Кабінету Міністрів України, які є обовязковими для виконання. Управління Пенсійного фонду України є органом виконавчої влади, а тому не виконувати чинні постанови вищого органу виконавчої влади не в праві. Зауважив, що відповідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м.Броварах Київської області та одержує пенсію по ІІ групі інвалідності, професійного захворювання повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, починаючи з 03 лютого 2011 року.

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в задоволенні його вимог відповідачем було відмовлено.

Статус того, що ОСОБА_1 постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідачем не заперечується та підтверджується посвідченням серії А № 432802 від 13 червня 2003 року, що видане Київською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, якою керується відповідач при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», випливає, що під час визначення розміру пенсій та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, є визначений відповідно до ст. 54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком , яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то вразі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись , виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені в ст.100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно п.8 ч.6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається зокрема обовязок відповідача виконати постанову негайно.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії по інвалідності, відповідно до ч.4. ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % пенсії за віком, починаючи з 03 лютого 2011 року, та здійснити їх виплату з урахуванням вже проведених виплат.

В частині позовних вимог позивача, щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку основної та додаткової пенсії по інвалідності, суд вважає необхідно відмовити, оскільки Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області є підвідомчим органом вищестоящих органів і підпорядковується їхнім наказам.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46, 22, 75, 92 Конституції України, ст.ст.14, ч.4ст. 50,ч.4 ст. 54, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 99, 183-2 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок основної та додаткової пенсії, відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": основної пенсії - в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії - в розмірі 75 (сімдесят пять ) % від мінімальної пенсії за віком з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та здійснити їх виплату з врахуванням вже проведених виплат, починаючи з 03 лютого 2011 року.

Постанова в частині проведення ОСОБА_1 перерахунку основної та додаткової пенсії, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": основної пенсії - в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії - в розмірі 75 (сімдесят пять ) % від мінімальної пенсії за віком з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та здійснення їх виплати з врахуванням вже проведених виплат, починаючи з 03 лютого 2011 року, - підлягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О.Білик