Справа № 2-а/2506/18796/11
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Коверзнева В.О., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій по звуженню змісту і обсягу набутого на підставі чинного законодавства права, що виразилося у виплаті підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж у розмірі встановленому ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту№3551-ХІІ від 22.10.1993 року (із змінами, внесеними згідно із Законом України №458/95 ВР від 23.11.95 року) за період з 26.03.2011 року по 26 вересня 2011 року, тобто по день предявлення позову. Також позивач просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням підвищення до пенсії інвалідам війни за нормами, встановленими ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-ХІІ від 22.10.1993 року (із змінами, внесеними згідно із Законом України №458/95 ВР від 23.11.95 року), за період з 26 березня 2011 року по 26 вересня 2011 року, як інваліду війни ІІ групи у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням кожного підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, затвердженого законодавством та провести доплату з урахуванням виплачених сум.

Представник відповідача подав заперечення на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є інвалідом війни 2-ї групи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Як вбачається з копій розрахунків пенсії та підвищень розміру пенсії позивача, йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 з 1 січня 2007 року нараховувалося підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи в розмірі 114 грн., тобто в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 20 липня 2009 року відповідач нараховує і виплачує підвищення, як інваліду війни 2 групи, в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві нараховувало і виплачувало позивачу підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а при отриманні 2 групи інвалідності, підвищення до пенсії нараховується позивачу в розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, звужуючи обсяг набутого права на підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи на 200% і як інваліду 2 групи на 350% мінімальної пенсії за віком на підставі чинного на час призначення пенсії Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Законом України №2939-ІV від 03.10.2005 року не були прийняті перехідні положення, якими б були врегульовані і приведені у відповідність до Закону №2939-ІV права інвалідів війни на підвищення до пенсії в залежності від мінімальної пенсії за віком, набуті на підставі чинного на час призначення пенсії Закону №3551-ХІІ в редакції до 03.10.2005 року.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки право на підвищення до пенсії у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком позивачем набуто та реалізовано відповідно до Закону України №3551-ХІІ від 22.10.1993 року в редакції закону до внесення відповідних змін, а тому розмір підвищення до пенсії позивачу не повинен зменшуватися у звязку з прийняттям змін до законодавства.

Вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення частини 3 ст. 28 Закону України Про загальнобовязкове державне пенсійне страхуваннящодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи з вимог ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, при нарахуванні підвищення до пенсії застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захиступередбачено, що розмір підвищень пенсій має обраховуватися у відсотковому відношенні до мінімального розміру пенсії за віком. Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлює, що є пенсією за віком та її мінімальний розмір.

Оскільки органам Пенсійного фонду України передані функції з призначення і виплати пенсій військовослужбовцям відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, то суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням підвищення до пенсії інвалідам війни в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, передбаченого Законом України №3551-12 від 22.10.1993 року Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуза період з 26 березня 2011 року по 26 вересня 2011 року, оскільки саме такий період заявлений позивачем у позовній заяві.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві по нарахуванню підвищення до пенсії ОСОБА_1, як інваліду війни 2 групи в меншому розмірі, ніж у розмірі встановленому ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за період з 26 березня 2011 року по 26 вересня 2011 року.

Зобовзати управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення до пенсії інвалідам війни за нормами, встановленими ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за період з 26 березня 2011 року по 26 вересня 2011 року, як інваліду війни 2 групи у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням кожного підвищення розміру мінімальної пенсії за віком та провести доплату з врахуванням виплачених сум.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Головуючий