Справа № 806/5605/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"30" червня 2015 р. Справа № 806/5605/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" лютого 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНКО-ФУД БЕРДИЧІВ" до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та НОМЕР_1 від 9 грудня 2014 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області №№ та НОМЕР_1 від 9 грудня 2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" понесені судові витрати у розмірі 365, 40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Бердичівською ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" з питань достовірності визначення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за серпень 2014 року та достовірності декларування бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки було складено акт №2573/1501/38284164 від 26.11.2014, у якому зазначено, що на порушення п.200.4 ст.200 ПК України ТОВ "Інко-фуд Бердичів" відмовлено у сумі, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за серпень 2014 року на суму 14994 грн. Крім того, на порушення п.200.4 ст.200 ПК України ТОВ "Інко-фуд Бердичів" завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за серпень 2014 року на суму 10112 грн. з урахуванням встановлених порушень п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п. 201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 ПК України зі змінами та доповненнями по акту позапланової виїзної документальної перевірки від 10.10.2014 №1918/1501/38284164.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 09.12.2014 №, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 14994 грн. та №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (заявлену на розрахунковий рахунок) у розмірі 12640 грн. у т.ч. 10112 грн. - сума завищеного бюджетного відшкодування та 2528 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Відповідач вважає, що позивач мав відобразити у рядку 24 декларації з ПДВ оскільки вказана сума розміру від'ємного значення була зменшена актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки №4324/23-2 від 29.09.2011.

Податкові повідомлення-рішення, які було винесено на підставі акту позапланової виїзної документальної перевірки від 10.10.2014 №1918/1501/38284164, були оскаржені ТОВ "Інко-фуд Бердичів" у судовому порядку та постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 у адміністративній справі №806/5157/14 було задоволено позов ТОВ "Інко-фуд Бердичів" до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області та скасовано податкові повідомлення-рішення від 29.10.2014 №, №, №, зокрема щодо завищення суми податкового кредиту за липень 2014 року на 10112 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015, залишено без змін постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2014.

З врахуванням вимог ст.254 КАС України постанова Житомирського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №806/5157/14 набрала законної сили 27.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Пунктом 56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вважає безпідставною позицію контролюючого органу зважаючи, на те, що декларація з податку на додану вартість подавалась ним 18 вересня 2014 року за серпень 2014 року, а податкові повідомлення-рішення, на підставі акту позапланової виїзної документальної перевірки від 10.10.2014 №1918/1501/38284164 було прийнято лише 29 жовтня 2014 року. Крім того, враховуючи, що позивачем оскаржувалися податкові повідомлення-рішення від 29.10.2014 №, №, № податкове зобов'язання визначені у них не були узгодженим до набрання законної сили судовим рішення, а тому, у ТОВ "Інко-фуд Бердичів" не було підстав для відображення донарахованих грошових зобов'язань у податковій декларації за серпень 2014 року в сумі 10112 грн.

Що стосується твердження відповідача щодо того, що позивач не має права на бюджетне відшкодування суми 14994 грн. за серпень 2014 року, оскільки ним вже заявлялась ця сума до бюджетного відшкодування за травень 2014 року, зважаючи на те, що на той час позивач був зареєстрований як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів) йому було відмовлено у бюджетному відшкодуванні, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 200.5 ст.200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

За приписами п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що Податковим Кодексом України передбачено чітко визначені підстави для позбавлення права для бюджетного відшкодування та алгоритм дій контролюючого органу у таких випадках.

Водночас, у наведених нормах відсутня така підстава для відмови у бюджетному відшкодуванні, як повторне заявлення до бюджетного відшкодування суми, яка вже заявлялась раніше та у бюджетному відшкодуванні було відмовлено за абз.2 п.200.5 ст. 200 ПК України.

Зважаючи на викладене суд вважає, що у позивача були всі підстави заявляти суму 14994 грн. до бюджетного відшкодування у серпні 2014 року, а у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у відшкодуванні з підстав викладених у акті перевірки, акт №2573/1501/38284164 від 26.11.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНКО-ФУД БЕРДИЧІВ" вул.Білопільська,131, м.Бердичів, Житомирська область, 13300

3- відповідачу: Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24-а, м.Бердичів, Житомирська область, 13300

4-представник позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

5-представник позивача: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

- ,