Справа № 642/1726/15-а
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/1726/15-а
Провадження № 2-а/642/45/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого - судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою про визнання дій Управління ПФУ в Ленінскому районі м.Харкова про відмову у зарахуванні в трудовий стаж для обчислення пенсії, роки праці в ДП "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року незаконними. Також позивачка просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова врахувати їй роки праці з 22.12.1992 року у Державному підприємстві "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" до 04.07.1996 року, звільненій за ст.36 п.5 КЗпП України у зв'язку з переводом до АТ "Комунар" наказ №43 від 15.07.1996 р., та з 05.07.1996 року в АТ "фабрика "Комунар", перереєстрованої в ДП фабрика "Профі-стиль" по 31.03.1999 року з якого звільненої 31.03.1999 року за ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням до перереєстрованого ВАТ виробничо-торговельне підприємство "Комунар", наказ 24/1 від 31.03.1999 р., прийната 01.04.1999 року відповідно переводу ВАТ "Виробничо-торговельне підприємство "Комунар", наказ №04-ВК від 01.04.1999 року, з якого звільнена 15.05.2002 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в грудні 2014 року вона звернулася з усіма необхідними документами до відповідача для нарахування їй пенсії. 18 грудня 2014 року вона отримала відмову, в якій вказано, що її трудовий стаж не можна зарахувати для обчислення їй пенсії, роки праці в ДП "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" з 22.12.1992 року по 04.07.1996 рік, так як запис в трудовій книжці не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів, незважаючи на те, що у трудовій книжці є посилання на на наказ № 140 від 22.12.1992 року та є штамп цього підприємства при прийомі її на роботу. Записи за час роботи в АТ "Фабрика "Комунар", яка перереєстрованав 1997 році в ДП Фабрика "Профі-стиль" з 05.07.1996 р. по 31.03.1999 рю засвідчені печаткою Харківського виробничо -торгівельного підприємства "Комунар" , тому період роботи з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року, не може бути зараховано до трудового стажу для обчислення пенсії , проте в трудовій книжці є посилання на наказ № 24/1-01 від 31.03.1999 року та є печатка ВАТ "Виробничо-торгівельне підприємство "Комунар" , куди її було переведено. Враховуючи те, що позивач має докази роботи на зазначених підприємствах, а відповідач відмовляється враховувати даний трудовий стаж, вона звернулася з вищевказаним позовом до суду.

В судове засідання з'явилася позивач, свої позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача зявився в судове засідання, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що записи за час роботи позивача в АТ "Фабрика Комунар" , яка перереєстровнаа в 1997 році в ДП "Профі-стиль" з 05.07.1996 року по 31.03.1999 р. засвідчені печаткою Харківського виробничо-торгівельного підприємства "Комунар", тому період роботи з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року не міг бути зарахований відповідачем до страхового стажу для обчислення пенсії, проте в трудовій книжці є посилання на наказ № 24/1-01 від 31.03.1999 року та є печатка ВАТ Виробничо -торгівельного підприємства "Комунар" , куди було переведено позивача.(а.с. 7-12)

Згідно запису №15 у трудовій книжці позивача від 03.12.1997 року відмічено про перереєстрування підприємства АТ "Фабрика "Комунар" на ДП "Профі-стиль", але не зроблений запис про прийом на роботу на конкретну посаду та звільнення з цього підприємства, наказ № 12/14-1 від 03.12.1997 року. У трудовій книжці під № 16 від 31.03.1999 року вже зроблений запис про звільнення позивача за ст.36 п.5 КЗпП України у зв'язку з переводом на ВАТ Виробничо-торговельне підприємство "Комунар" , наказ № 24/1 - ВК від 31.03.1999 р. та є печатка цього підприємства. Згідно запису у трудовій книжці під №17 від 01.04.1999 року позивачка знову прийнята ВАТ ВТП "Комунар", де працювала до 15.05.2002 року та звільнилася з підприємства з підприємства за ст.38 КЗпП, за власним бажанням. (а.с. 7-12)

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» трудовий стаж може бути встановлений на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі, які мають документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Зокрема така можливість встановлюється п.18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку.

За змістом вказаної норми та відповідно до Положення про комісію при управлінні Пенсійного фонду з розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, начальник управління Пенсійного фонду України в районі, як голова комісії при управлінні Пенсійного фонду з розгляду питань повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій зобовязаний був винести це питання на розгляд згаданої комісії, а не самостійно відмовляти у розгляді цього питання. Посилання представника відповідача на те, що записи у трудовій книжці позивача не завірені належним чином і за таких обставин відсутні підстави визначені п.18 Порядку є надуманими і ґрунтуються на хибному розумінні змісту згаданої вище Постанови Кабінету Міністрів України №637. Так, п.1 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У п..2 вказано, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. П.18 зазначає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

Судом встановлено, що ВАТ "Виробничо-торгівельне підприємство "Комунар" ліквідовано, тому звернутись безпосередньо до підприємства з приводу підтвердження наявності чи відсутності трудового стажу позивача неможливо. В Державному архіві Харківської області відсутні документи вказаного підприємства , і відповідно до законодавства відповідачу, за вказаних обставин, слід було розглянути на комісії заяву позивача про підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків. Бездіяльність відповідача, який не забезпечив розгляд цього питання на засідання комісії є протиправною.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт роботи позивачки у вказаний період у ВАТ "Виробничо-торгівельне підприємство "Комунар". На підтвердження того, що вони працювали на вказаному підприємстві у той період, свідками суду були надані копії їх трудових книжок.(а.с.60-66)

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ч. 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві, що підтверджується їх трудовими книжками, то при таких обставинах суд дійшов висновку, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу років праці в ДП "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року є протиправним та необґрунтованим.

На підставі викладеного, ст. 46 Конституції України, ст. ст. 12,13,62,100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст. 4-18, 86, 104, 158-163,167 КАС України суд , -

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Управління ПФУ в Ленінскому районі м.Харкова про відмову у зарахуванні в трудовий стаж для обчислення пенсії, роки праці в ДП "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року- незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова врахувати ОСОБА_1 роки праці з 22.12.1992 року у Державному підприємстві "Виробничо-торгівельна фірма "Комунар" до 04.07.1996 року, звільненій за ст.36 п.5 КЗпП України у зв'язку з переводом до АТ "Комунар" наказ №43 від 15.07.1996 р., та з 05.07.1996 року в АТ "фабрика "Комунар", перереєстрованої в ДП фабрика "Профі-стиль" по 31.03.1999 року, з якого звільненої 31.03.1999 року за ст.36 КЗпП України, у зв'язку з переведенням до перереєстрованого ВАТ виробничо-торговельне підприємство "Комунар", наказ 24/1 від 31.03.1999 р., прийната 01.04.1999 року відповідно переводу ВАТ "Виробничо-торговельне підприємство "Комунар", наказ №04-ВК від 01.04.1999 року, з якого звільнена 15.05.2002 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: