Справа № 754/4110/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/4110/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов'язати відповідача призначити та здійснити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 04.03.2015.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні ОСОБА_5 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 04.03.2015.

Зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва здійснити виплату ОСОБА_5 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 04.03.2015.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 1 810,76 грн.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 виповнилося 55 років. Загальний трудовий стаж позивача становить 38 років, з яких 16 років 20 днів з шкідливими та важкими умовами праці, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.16-17).

20.11.2013 ОСОБА_5 звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пільгової пенсії, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав необхідні для цього документи.

02.12.2013 позивач отримав відповідь від відповідача в якій зазначено, що при проведенні зустрічної перевірки достовірності видачі пільгової довідки не було надано наступних документів: за яким саме обладнанням, установкою, приладом був закріплений ОСОБА_5, яку саме кількість випромінювання останнім було отримано. (а.с.48-49).

02.03.2015, отримавши довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від ДП «Радіовимірювач», позивач повторно звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва з проханням призначити пенсію за Списком № 2.

Однак, 05.03.2015 позивач отримав відмову від УПФУ в Деснянському районі м. Києва, оскільки довідка № 16/2 від 02.03.2015 не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.52-53).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача достатньо пільгового стажу, а саме: 13 років 4 місяці 29 днів (з 02.08.1978 по 31.12.1991) для призначення пенсії на пільгових умовах, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Враховуючи наведене, особі, яка набула до 01 січня 1992 року необхідний стаж зі шкідливими і важкими умовами праці, і після цієї дати не працювала на зазначених роботах, пенсія призначається згідно зі ст. 100 даного Закону. Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Системний аналіз вказаних положень законодавства, дає підстави колегії суддів дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є формальна констатація факту виконання ним робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості за професією регулювальника повний день та результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Згідно з пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06.12.1991 № 1931-ХІІ, зазначений Закон України «Про пенсійне забезпечення», в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, введено в дію з 01.01.1992.

Застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 02.08.1978 по 22.08.1994 позивач працював за професією регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів, по ремонту та настроюванню спеціальних виробів на робочих місцях, обладнаних установками НВЧ-випромінювань, з використанням засобів індивідуального захисту. З пільгового стажу, у період з 02.08.1978 по 31.12.1991 був зайнятий на виконанні шкідливих робіт повний день, що склало 13 років 4 місяці 39 днів.

Вказане підтверджується доданими до справи в якості належних доказів копіями трудової книжки, особистої картки форми Т-2 та довідок колишнього роботодавця - ДП «Радіовимірювач» за № 16/92 від 13.09.1994; б/н від 13.09.1994; за № 69 від 07.04.2014; за № 70 від 07.04.2014, а також копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї, відповідно від 24.10.2013 № 16/49 (а.с.38) та від 02.03.2015 № 16/2 (а.с.52).

Зазначене повністю спростовує твердження відповідача в апеляційній скарзі про не підтвердження первинними документами зайнятості позивача у шкідливих умовах та факту його праці в таких умовах повний робочий день, а також те, що позивач не набув необхідного стажу (12 років 6 місяців) для призначення пільгової пенсії, а набув його після 01.01.1992.

Пункт 8 Порядку № 383 передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», застосовуються Список № 1 і Список № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, відповідно до умов якого, професія регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів, за якою працював позивач, включена до Розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2 «Виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», що діяв до 11.03.1994.

Дана професія була включена також до Розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, що діяла до 16.01.2003, а також є включеною до Розділу ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства) Списку № 2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Отже, набутий позивачем на момент введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за професією регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів (13 років 4 місяці 39 днів) надає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Що стосується атестації робочого місця позивача, то атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), який набрав чинності з 21.08.1992 та розробленими на його виконання Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Тобто, до прийняття Порядку № 442 та Методичних рекомендацій, проведення атестації робочих місць, умовами праці яких надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, законодавством не передбачалось.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Це означає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового пенсійного стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Крім цього, згідно з підпунктом 4.4. пункту Порядку № 383, у випадку якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Також, відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком № 422. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Як вбачається з матеріалів справи, перша атестація робочого місця була проведена ДП «Радіовимірювач» у 2003 році, що підтверджується наказом від 27.05.2003 (а.с.46).

Системний аналіз вищевказаних норм, дає підстави колегії суддів дійти висновку, що за наявності у позивача достатнього стажу роботи для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (13 років 4 місяці 39 днів) за період до 01.01.1992 (дата набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення»), його право на пільгове зниження пенсійного віку не повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що позивач протягом 2013-2014 рр. подавав до суду аналогічний позов, колегія суддів оцінює критично, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року на яку посилається відповідач, позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2014.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач набув право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особа, яка була зайнятою повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пільговий стаж якої склав 13 років 4 місяці 39 днів. Відтак, даний стаж позивача є достатнім для призначення йому державної пенсії на пільгових умовах та в пільгових розмірах, а відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 06.07.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.