Справа № 826/4099/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4099/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості № 100270004/2015/000003/2 від 12.01.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить суд скасувати постанову та задовольнити позов, оскільки вважає, що рішення прийняте при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, судом порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем (покупець), з однієї сторони, та компанією «Krishna Steel Industries», Індія (подавець), з іншого боку, було укладено контракт №1/2014UА від 01.10.2014 на придбання запчастин до сільськогосподарської техніки, згідно Специфікації (пункт 1.1 контракту №1/2014UА від 01.10.2014).

Специфікацією №1 до зазначеного Контракту сторони узгодили поставку позивачу на умовах FОВ порт Nhava Sheva, Індія (Інкотермс 2010) дисків з боровміскої сталі для обробки ґрунту розміром 660x6 мм у кількості 1500 штук за ціною 21 долар США за штуку на загальну суму 31 500,00 доларів США. Доставка товару здійснювалась морським транспортом в морський порт Одеса (контейнер GSLU2035276), а в подальшому товар було передано в зону Київської міської митниці для проведення митного оформлення.

Придбаний товар позивачем було попередньо оплачено у повному обсязі на загальну суму 31 500,00 доларів США, що підтверджується в інвойсом №ехр кsі/020 від 07.11.2014 та випискою з рахунку від 26.12.2014.

12.01.2015 позивачем на митний пост «Столичний» Київської міської митниці для митного контролю та процедури розмитнення було представлено придбаний товар - диски сталеві для обробки ґрунту на загальну суму 31 500,00 доларів США та митну декларацію №100270004/2015/294755.

Митна вартість товару була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору), в розмірі 31 500,00 доларів США.

В підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу відповідні документи, зокрема: митну декларацію; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами (позивача); міжнародна автомобільна накладна (СМR); довідка про транспортні витрати № 1; прямий зовнішньоекономічний договір позивача з виробником товару (постачальником) - Контракт № 1 /2014UА від 01.10.2014; специфікацію до договору з визначеною вартістю поставки 31 500,00 доларів США та умовами поставки; рахунок-фактуру від 07.11.2014 (інвойс №ехр кsі/020 від 07.11.2014) на загальну суму, що дорівнює вартості поставки 31 500,00 доларів США; лист пакування товару в контейнер; сертифікат походження товару від 08.12.2014р.; коносамент; прайс-лист виробника; платіжне доручення про оплату вартості поставки на суму 31 500,00 доларів США; Swift банку про оплату коштів за інвойсом в сумі 31500,00 доларів; договір про надання послуг митного брокера; висновок експерта-оцінщика Фонду державного майна №51-109-01/12-2014 від 25.12.2014 про вартісні показники товару.

Однак, відповідач повідомив позивача про те, що надані ним документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, та витребувано додаткові документи передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення.

За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, проведенням процедури консультацій, митним органом було винесене рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 12.01.2015 №100270004/2015/000003/2.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів неправомірним, звернувся з позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу, з'явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідачем під час здійснення контролю за правильністю визначення позивачем митної вартості товару, який переміщувався позивачем через митний кордон України на підставі митної декларації №100270004/2015/294755 від 12.01.2015 було встановлено невідповідності:

- в банківськомку платіжному документі б/н від 26.12.14 сума в іноземній валюті не співпадає з сумою, зазначеною в інвойсі від 07.11.14 № ехр кsі/020; в платіжному дорученні не містяться реквізити, які необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- в пункті 6.4 контракту від 01.10.14 № 1/2014UА зазначено, що протягом 10 робочих днів після відвантаження продавець відправляє покупцю, окрім інших документів, митну декларацію країни відправлення товару, проте, позивачем дана митна декларація не подавалась до митного органу;

- в абзаці другому пункту 6.4 контракту від 01.10.14 № 1/2014UА зазначено, що рахунок-фактура продавця, окрім основних позицій, повинен містити повні банківські реквізити продавця та покупця, проте, в поданому до митного органу рахунку були відсутні такі реквізити;

- декларантом надані прайс-лист виробника товарів від 30.09.2014 № 6, адресований для продажу товарів саме позивачу, тобто має суб'єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа, як комерційної пропозиції, яка повинна бути адресована необмеженій кількості можливих потенційних покупців, а тому даний прайс-лист не може розглядатись у якості підтвердження заявленої митної вартості;

- висновок експерта ПАТ Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» (Філія «Одеський аукціонний центр») від 25.12.14 № 51-109-01/12-2014 не містить посилань на конкретні джерела інформації.

У зв'язку з наведеним, у відповідача винакли обгрунтовані сумніви в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до МД 12.01.2015 № 100270004/2015/294755.

Відповідачем було повідомлено декларанта про те, що надані ним документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та витребувано додаткові документи передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів,підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення.

Однак, позивачем на картці відмови 12.01.2015 (а.с. 73) здійснено напис про те, що додаткові документи надати не має можливості та консультацію митним органом проведено.

У зв'язку з цим, перший метод визначення митної вартості товару, а саме за ціною договору, не був застосований через неподання позивачем додаткових документів в повному обсязі на письмову вимогу митного органу на підтвердження митної вартості та відсутність в наданих позивачем разом з МД від 12.01.2015 № 100270004/2015/294755 документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність сумнівів щодо достовірності відомостей необхідних для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Метод 2-а та 2-б за ціною договору щодо ідентичних товарів та щодо подібних (аналогічних) товарів не були застосовані, оскільки в ціновій базі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України за максимально наближений час експорту не було інформації щодо рівня митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв'язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до положень ст. 62 Кодексу.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв'язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених ст. 63 МК України.

У зв'язку з наведеним, відповідачем правомірно застосовано резервний метод відповідно до вимог ст. 64 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що вартість партії товару в розмірі 31 500,00 доларів США відображена у всіх договірних та фінансових документах доданих до позовної заяви. Зазначена вартість товару була сплачена на умовах, закріплених розділом 3 укладеного Котракту №1/2014UA від 01.10.2014, відповідно до п. 3.2 якого комісію банку за платіж по акредитиву сплачує Продавець.

Своєю довідкою від 30.12.2014 ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 34), через який позивачем здійснювався платіж, відзначив, що розмір комісії банку за здійснення платежу на користь KRISHNA STEEL INDUSTRIES становить 36,66 доларів США. Тобто, на користь продавця за контрактом було перераховано не всю суму вартості товару - 31 500,00 доларів США, а за мінусом вартості банківської комісії у розмірі 36,66 доларів США - 31 463,34 доларів США.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем до митного органу не було надано підтвердження розміру комісії банку, у зв'язку з чим, у відповідача не було можливості встановити причини розбіжностей числових показників у наданих позивачем документах та застосувати перший метод для визначення митної вартості.

Посилання позивача на те, що SWIFT код, який міститься у графі 58А банківського платіжного документа б/н від 26.12.2014 (а.с. 31) кореспондується з умовами п. 3.1.2 контракту, довідкою банківської установи від 30.12.2014 та дозволяє ідентифікувати ввезений товар є необгрунтованим, оскільки SWIFT код є лише унікальним кодом банківської установи, підключеної до системи SWIFT та не стосується товарів, послуг чи господарсько-фінансових операцій.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у відповідача були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до МД від 12.01.2015 № 100270004/2015/294755, а саме, відсутність в наданих позивачем документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у з'вязку з чим, у митного органу були правові підстави для здійснення коригування митної вартості товару за резервним методом.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав на задоволення позовних вимог обґрунтованими.

Отже, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Ухвала складена в повному обсязі 06.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.