Справа № К/9991/63661/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/9991/63661/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності, спонукання до виконання певних дій та стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2011 року, -

встановив:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності, спонукання до виконання певних дій та стягнення.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, представник позивача звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2011 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 листопада 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим із заявою про проведення перевірки щодо невиконання ОСОБА_6 рішення виконавчого комітету Перовської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, встановлення місця знаходження

дитини ОСОБА_7, захисту прав дитини та притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Листом від 30 листопада 2010 року за № 8/1127 Сімферопольський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим повідомив позивача, що за його заявами від 20 листопада та від 21 листопада 2010 року була проведена перевірка, в ході якої в порушенні кримінальної справи відмовлено, допитати ОСОБА_6 та притягнути її до адміністративної відповідальності немає можливості у зв'язку з тим, що вона разом з сином знаходиться за межами міста Сімферополя. Притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України до компетенції Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим не належить.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У статті 18 вказаного Закону передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка

подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності, спонукання до виконання певних дій та стягнення, оскільки відповідач не припустився протиправної бездіяльності при розгляді заяви позивача від 21 листопада 2010 року і діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів і встановлених обставин справи.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності, спонукання до виконання певних дій та стягнення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.