Справа № 22-а-18757/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 23.08.2011
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Г оловуючого судді: Лащенка В. Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області на постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії ,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2009 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською -катастрофою, і розмір його пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, тоді як відповідачем їй пенсія у значно нижчому розмірі. Крім того, вонв також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої згідно Закону становить 75 % від мінімальної пенсії за віком. Але відповідач відмовився провести перерахунок пенсії, додаткової пенсії, а тому позивачка просила суд зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії, встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком, провести перерахунок додаткової пенсії і встановити її на рівні 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Після подачі позовної заяви позивачка змінила п. З позовних вимог, просила стягнути з управління Пенсійного фонду України в Сквирському районі на його користь недоплачену суму пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю за період з 14768.2008 року по 31.12.2008 року. 7

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 24 вересня 2009 року позов дцоволено.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України у Сквирському районі Київської області ОСОБА_3 щодо перерахунку пенсії, додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у Сквирському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по другій групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 Закону ^України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської атастрофи", встановивши її на рівні 75 % від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 14.08.2008 року по 31.12.2008 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду' України у Сквирському районі подало апеляційну скаргу7, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В І рі своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Сквирським районним судом Київської області норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується копією посвідчення, копією довідки МСЕК.

Позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Сквирському районі Київської області і одержує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_3, оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала пенсію та додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернулась І в суд за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законніш та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України). ^

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за №*10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема

^ Су

І ' п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу7 (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування. накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) піддягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт. який підтягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. щ Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободі людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом г України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних

відносин.

Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного

суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції з урахуванням вище викладеного прийшов до правильного зисновку про задоволення позовних вимог починаючи з 14.08.2008 року по 31.12.2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія судців дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення схвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підс тав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області на постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 вересня 2009 року підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції-без змін.

Керуючись ст.ст. 197. 198. 200. 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду' України у Сквирському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після

Набрання законної єтттш