Справа № 808/2707/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

01 липня 2015 року (11 год. 20 хв.) Справа № 808/2707/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

19.05.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонія» (далі відповідач), в якому позивач просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу перед бюджетом за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що за відповідачем станом на 15.05.2015 обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємств на загальну суму 21543185,00 грн. У звязку із відсутністю грошових коштів на розрахункових рахунках платника та з метою погашення заборгованості перед державним бюджетом просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою від 21.05.2015 року було відкрито провадження в адміністративній справі, судове засідання призначене на 16.06.2015.

У судове засідання 16.06.2015 представники сторін не прибули.

Ухвалою від 16.06.2015, оскільки станом на 16.06.2015 у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу повістки про виклик до суду на 16.06.2015, а також оскільки представник позивача не прибув у судове засідання та не повідомив про причини неприбуття, судовий розгляд даної справи було відкладено на 01.07.2015.

01.07.2015 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 01.07.2015, представник відповідача не прибув.

Поштове відправлення, в якому містилась судова повістка, повернулося до суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, яка внесена до відповідного державного реєстру.

Судова повістка надсилалась відповідачу на адресу визначену у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач 24.03.1994 зареєстрований в якості юридичної особи.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач має перед бюджетом податковий борг з податку на прибуток підприємств, який підлягає стягненню у примусовому порядку, згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.2014 у справі № 808/2905/14 (стягнуто 21543185,00 грн.).

Судом встановлено, що заявлена до стягнення по зазначеній справі сума податкового боргу з податку на прибуток підприємств не була сплачена та складає 21543185,00 грн.

07.02.2014 позивачем була сформована податкова вимога № 11-25, яка визначала суму податкового боргу відповідача за узгодженим грошовим зобовязанням у розмірі 21543185,00 грн. Вказана податкова вимога направлялася на адресу відповідача.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Визначені податковим органом зобовязання відповідачем у добровільному порядку не сплачені.

У зазначені строки нараховані податкові зобовязання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу направлялася податкова вимога від 07.02.2014 № 11-25 на загальну суму 21543185,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що податкова вимога надіслана відповідачу у встановленому чинним законодавством порядку та ним не оскаржена, згідно даних облікової картки відповідача.

Згідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими органами.

Згідно п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно пп. 89.1.1 п. 89.1, п. 89.2, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності у день виникнення такого права.

Майно на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що активи відповідача знаходяться в податковій заставі, про що свідчить акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави №8 від 05.05.2015, рішення №3718/10/08-30-25-020 від 12.02.2014 про опис майна у податкову заставу, а також витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався з позовом до суду про стягнення коштів за податковим боргом. Запорізьким окружним адміністративним судом було задоволено позов щодо стягнення коштів за податковим боргом по справі №808/2905/14 від 26.08.2014 (стягнуто 21543185,00 грн.).

З метою погашення податкового боргу відповідача на виконання рішення суду позивач надсилав інкасові доручення (розпорядження) до установ банку, а саме: №3, 4, 8 від 19.01.2015 до ПАТ «Мотор-банк» м. Запоріжжя; №7, 9, 10 від 19.01.2015 до ПАТ КБ «Приватбанк», які були повернуті без виконання у звязку з арештом за іншим виконавчим документом та у звязку з відсутністю інших коштів на рахунках.

У відповідності до п. п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно ч. 2 п. 95.3 ст. 95 орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - задовольнити.

Надати Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонія» (, зареєстроване: 69068, АДРЕСА_1) за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонія», що перебуває у податковій заставі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль