Справа № 814/304/15
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

30 березня 2015 року Справа № 814/304/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі у складі колегії суддів - Головуючого судді Малих О.В., суддів: Лісовської Н.В., Лебедєвої Г.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54034)

до відповідача: Міністра внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601)

про: визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністра внутрішніх справ України (далі відповідач) з вимогами щодо визнати неправомірною бездіяльність міністра внутрішніх справ щодо повідомлення ОСОБА_1 про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення, зобовязати міністра внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про результати перевірки його заяви і суть прийнятого рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він в заяві від 15.12.2014 року просив Міністра внутрішніх справ України притягнути до відповідальності Заступника директора департаменту режимно-секретного та документального забезпечення Міністерства внутрішніх справ України за порушення Закону України «Про звернення громадян» та за перешкоджання поновленню порушеного його права отримати паспорт без записів російською мовою. Також ОСОБА_1 просив відповідача видати наказ МВС України, яким дозволити Державній міграційній службі України при видачі йому паспорта громадянина України на сторінці 2 бланка паспорта замість записів російською мовою імені та місця народження записати імя та місце народження латинськими літерами відповідно до транслітерації; дату народження записати цифрами, місяць у дату видачі паспорта російською мовою не записувати; замість інших записів російською мовою провести риски.

На час подачі позову 02.02.2015 року відповідач не повідомив його про результати розгляду його заяви чим порушив право позивача одержати письмову відповідь про результати розгляду його заяви.

Відповідач проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

15.12.2014 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України в межах Закону України «Про звернення громадян» (арк. спр. 4).

Позивач зазначає, що станом на час подачі позову він відповіді на зазначене звернення не отримав.

Відповідач вважає, що усі вимоги Закону України «Про звернення громадян» ним були виконані, та надав суду копію відповіді позивачу від 29.01.2015 року за № 1-3565/6/260-15 за підписом голови Державної міграційної служби України, проте докази, які б підтверджували направлення позивачу зазначеної відповіді відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Питання практичної реалізації наданого громадянам ОСОБА_2 України права на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявами або клопотаннями щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів чи скаргою про їх порушення визначаються Законом України «Про звернення громадян».

Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених ОСОБА_2 та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

З наведеного слідує, що законодавство формує чіткий принцип, за яким звернення мають розглядати ті органи, до компетенції яких належать порушені в них питання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Суд вважає, що надана відповідачем копія відповіді від 29.01.2015 року за №1-3565/6/260-15 за підписом голови Державної міграційної служби України не є само по собі доказом того, що відповідачем було виконано обовязок по направленню відповіді ОСОБА_1 на його заяву від 15.12.2014 року на імя Міністра внутрішніх справ України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, субєкт владних повноважень на якого покладений обовязок доказування правомірність своїх дій в ході розгляду справи суду не довів.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 128, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Міністра внутрішніх справ України щодо повідомлення ОСОБА_1 про результати перевірки його заяви від 15.12.2014 року і суть прийнятого рішення.

3. Зобовязати Міністра внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про результати перевірки його заяви від 15.12.2014 року та суті прийнятого рішення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О.В. Малих

Суддя Н.В. Лісовська

Суддя А.В. Лебедєва