Справа № 826/6485/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 липня 2015 року 09:00 справа №826/6485/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доВоєнно-дипломатичної академії імені Євгенія Березняка
провизнання протиправним та скасування пункту наказу
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Воєнно-дипломатичної академії імені Євгенія Березняка (далі по тексту відповідач, Академія), в якому, з урахування подальшої зміни предмету позову, просить визнати протиправним та скасувати наказ від 11 березня 2015 року №29 дск про притягнення майора ОСОБА_1 за невиконання вимог статей 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6485/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 18 червня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; за клопотанням сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 1 наказу Академії від 11 березня 2015 року №29 Про результати службового розслідування за фактом не виходу на службу майора ОСОБА_1 за невиконання вимог статей 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, слухача першого факультету Академії майора ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що в ході службового розслідування встановлено, що слухач першого факультету Академії ОСОБА_1 16 лютого 2015 року о 08 год. 10 хв. не прибув на ранкове шикування особового складу першого факультету; усі спроби керівництва першого факультету встановити місцезнаходження майора ОСОБА_1 та причини його неприбуття не службу результатів не мали; майор ОСОБА_1 прибув до Академії 16 лютого 2015 року тільки о 14 год. 30 хв.; про прибуття на службу позивач доповів полковнику ОСОБА_2 ; свою відсутність та не прибуття на службу понад трьох годин майор ОСОБА_1 пояснив необхідністю отримання невідкладної медичної допомоги у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я; медичну допомогу військовослужбовець отримав в Клініці амбулаторної допомоги Головного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь.

Як зазначено відповідачем, а час відсутності на службі позивачем не здійснено жодної спроби будь-яким чином повідомити безпосереднє керівництво або чергову частину Академії про факт свого захворювання та неможливість своєчасного прибуття на службу, що призвело до грубого порушення вимог статей 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо обов`язкового здійснення доповіді про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків та негайного повідомлення військовослужбовцем про захворювання безпосередньому начальникові; це порушення стало можливим у зв`язку з особистою недисциплінованістю майора ОСОБА_1 , прояви якої мали місце і в минулому.

Позивач вважає незаконним оскаржуваний наказ, оскільки законних та об`єктивних підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не було.

Відповідач проти позову заперечив з підстав відповідності оскаржуваного наказу вимогам законодавства.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 , виходячи з наступних мотивів.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі по тексту Дисциплінарний статут), дія якого поширюється у тому числі на Державну прикордонну службу України.

За визначенням статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стаття 45 Дисциплінарного страту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Таким чином, дисциплінарне стягнення може бути накладене лише на винного військовослужбовця у разі невиконання або не належного виконання службових чи обов`язків чи порушення дисципліни та за необхідності.

Вирішуючи наявність вини, підстав та необхідності для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, суд звертає увагу на наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Як свідчать обставини справи, дисциплінарне стягнення на позивач накладено за невиконання вимог статей 12, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так, відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Стаття 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

В акті службового розслідування, затвердженого начальником Академії 11 березня 2015 року, зазначено, що 16 лютого 2015 року о 8 год. 10 хв. слухач першого факультету Академії ОСОБА_1 не прибув на ранкове шикування, однак усі спроби начальника першого факультету полковника ОСОБА_3 та офіцерів 113 навчальної групи з`ясувати за допомогою мобільного телефонного зв`язку місце знаходження майора ОСОБА_1 та причини його невиходу на службу позитивних результатів не дали, через знаходження телефону поза зоною стільникової радіомережі оператора мобільного зв`язку МТС.

У ході проведеного в інтересах розслідування опитування майора ОСОБА_1 стало відомо, що 15 лютого 2015 року, змінившись з добового наряду Академії, він прибув до місця свого постійного проживання та згодом поїхав в гості до свого однокласника громадянина ОСОБА_4 .

Збираючись вранці до Академії, ОСОБА_1 відчув різкий біль у правому вусі, який дедалі ставав нестерпним, у зв`язку із чим прийняв рішення звернутися по медичну допомогу до Клініки амбулаторної допомоги Головного військово-медичного - клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь.

Враховуючи складі умови транспортного сполучення від місця проживання ОСОБА_4 (с. Петропавлівська Бощагівка) та чергу пацієнтів, позивач вдалось отримати медичну консультацію у лікаря-отоларинголога ОСОБА_5 близько 13 год. 50 хв. За результатами медичного обстеження поставлено діагноз дифузний зовнішній отит правобічний і призначено курс лікування з рекомендацією звільнення від виконання службових обов`язків терміном на 3 доби. На територію Академії майор ОСОБА_1 прибув близько 14 год. 30 хв., пояснивши причину свого неприбуття у встановлений термін необхідністю отримання невідкладної медичної допомоги, що підтвердив медичною довідкою лікаря - отоларинголога Головного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь.

З викладених в акті службового розслідування обставин вбачається, що позивач не вчасно не прибув до Академії у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я та необхідністю отриманням медичної допомоги.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що згідно з медичною довідкою лікаря - отоларинголога Головного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь Потьомкіної О.А. від 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 дійсно звертався за медичною допомогою зі скаргами на біль у правому вусі та головний біль; за результатами огляду лікарем встановлено діагноз дифузійний зовнішній отит правобічний та рекомендовано, зокрема звільнення від службових обов`язків на три доби.

Факт звернення позивача за медичною допомогою до Головного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь 16 лютого 2015 року підтверджується також листом Головного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь від 04 березня 2015 року №9/1205.

Тобто матеріалами справи та службовим розслідуванням підтверджено несвоєчасне прибуття ОСОБА_1 на службу у зв`язку із поважними причинами.

Крім того, як визнано сторонами та підтверджується актом службового розслідування, по прибуттю до Академії позивач доповів про все що з ним сталося начальнику першого факультету полковнику ОСОБА_2 .

При цьому суд звертає увагу, що наявності вини позивача та нагальної необхідності накладення на нього дисциплінарного стягнення у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено.

Суд враховує, що позивач негайно не повідомив про своє захворювання безпосередньому начальникові, як вимагає стаття 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, однак звертає увагу, що згідно пояснень ОСОБА_1 він не мав можливості негайно повідомити свого безпосереднього начальника про захворювання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення на позивача дисциплінарного стягнення та необхідність скасування наказу Академії від 11 березня 2015 року №29 Про результати службового розслідування за фактом не виходу на службу майора ОСОБА_1 .

При вирішенні спору судом враховано наявність в оскаржуваному наказі інших пунктів 2-4 щодо доведення до відома та контролю за його виконанням, однак вказані пункти є похідними від пункту 1, яким безпосереднього притягнуто позивач до дисциплінарної відповідальності, а тому скасування такого наказу у повному обсязі узгоджується із викладеним вище.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірності накладення дисциплінарного стягнення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Воєнно-дипломатичної академії імені Євгенія Березняка від 11 березня 2015 року №29 дск Про результати службового розслідування за фактом не виходу на службу майора ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко