Справа № 806/1501/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/1501/15

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та виплати підйомної допомоги та зобов`язати нарахувати та виплатити йому підйомну допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 р. № 303" був призваний для проходження військової служби у Збройних Силах України та наказом № 50 військового комісара Житомирського обласного військового комісаріату призначений на посаду помічника військового комісара з правової роботи командування ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування "Північ" Сухопутних військ Збройних Сил України та поставлено на всі види забезпечення. Зазначає, що Законом України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено виплату підйомної допомоги військовослужбовцям, які переїжджають на нове місце служби. Крім того, пунктом 3.1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 N 370 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 за N 940/6131, передбачено, що офіцерам, призваним (прийнятим) на військову службу із запасу і призначеним на посади офіцерського складу також виплачується підйомна допомога. Проте, всупереч наведеним приписам законодавства, відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті йому підйомної допомоги.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, виплата підйомної допомоги не передбачена. Крім того, позивач перебував на обліку в Житомирському ОМВК і був призначений на посаду помічника військового комісара з правової роботи командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, будучи військовослужбовцем, з одного населеного пункту в інший не переїжджав.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 , старший лейтенант юстиції (запасу), відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 р. № 303" був призваний Житомирським ОМВК для проходження військової служби у Збройних Силах України та наказом № 50 військового комісара Житомирського обласного військового комісаріату призначений на посаду помічника військового комісара з правової роботи командування ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування "Північ" Сухопутних військ Збройних Сил України та поставлено на всі види забезпечення (а.с. 11).

Згідно витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 51 від 08.03.2015, старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , помічника військового комісара з правової роботи командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.03.2015 № 170 у запас за пунктом 4 Указу Президента України від 14.01.2014 № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області (а.с. 12).

Із довідки виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради № 1335 від 12.08.2014 вбачається, що ОСОБА_1 в період з травня 2013 року по квітень 2014 року проживав в будинко-володінні батьків по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Зважаючи на те, що до призову на військову службу позивач проживав у с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, він звернувся до відповідача із рапортом про виплату йому підйомної допомоги.

Листом від 12.03.2015 № 1588 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для виплати йому підйомної допомоги. Обґрунтовуючи мотивацію відмови, відповідач посилався на пункт 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з огляду на що дійшов висновку, що військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, виплата підйомної допомоги не передбачена (а.с. 10).

Не погодившись із відмовою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за захистом свого порушеного права ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно зі частиною 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Отже, указаною нормою встановлено конкретний перелік осіб, яким гарантується Законом виплата підйомної допомоги, а саме:

- військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом;

- військовослужбовці, які перебуває на кадровій військовій службі.

Наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 N 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 за N 940/613, затверджено Інструкцію про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 Інструкції, особам офіцерського складу (далі - офіцери), прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу* зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.

У разі призначення на посади або передислокації військової частини (підрозділу) в ті місцевості, де чинним законодавством України передбачена виплата підвищених посадових окладів, підйомна допомога виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

Згідно із підпунктом 3.1 пункту 3 Інструкції, підйомна допомога в порядку і розмірах, передбачених пунктами 1 і 2 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, також виплачується офіцерам, призваним (прийнятим) на військову службу із запасу і призначеним на посади офіцерського складу або зарахованим на навчання у вищі військові навчальні заклади та вищі навчальні заклади, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), термін навчання в яких більше ніж півроку, а також громадянам України, прийнятим на військову службу як особи рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом. При цьому особам, які прийняті на військову службу із запасу і закінчили військові коледжі або навчальні центри (навчальні підрозділи) сержантського складу, підйомна допомога виплачується, якщо вони після закінчення цих закладів призначені у військові частини, розташовані поза пунктом їх постійного проживання до прийняття на військову службу.

Отже, положеннями Інструкції розширено коло осіб, яким також виплачується підйомна допомога.

Позивач у судовому засіданні наголошував на тому, що був призваний на військову службу із запасу і призначений на посаду офіцерського складу. У зв`язку із призначенням, він змінив місце проживання, а тому, вважає, що відмова відповідача у виплаті підйомної допомоги є протиправною.

З даного приводу суд відзначає наступне.

Наведені вище положення Інструкції та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дають підставу для висновку, що нарахування та виплата підйомної допомоги можлива лише у випадку переїзду військовослужбовця до нового місця служби з одного населеного пункту в інший, у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання.

У ході судового розгляду справи з`ясовано, що позивач до призову перебував на обліку в Житомирському об`єднаному міському військовому комісаріаті Житомирської області.

Згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 595 від 03.04.2015, ОСОБА_1 постійно зареєстрований в АДРЕСА_2 з 16.09.2011 (а.с. 8).

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Частиною 10 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Отже, про зміну місця проживання (переїзд у с. Вінницькі Хутори Вінницького району) ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат Житомирської області.

У свою чергу, частиною 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

18.03.2014 позивач був призваний Житомирським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області та призначений на посаду помічника військового комісара з питань правової роботи Житомирського обласного військового комісаріату, тобто, з одного населеного пункту в інший не переїжджав.

Згідно підпункту 18.1 пункту 18 Інструкції, підйомна допомога, в тому числі на членів сім`ї, не виплачується якщо місце проживання військовослужбовців у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) не змінилося. В цьому випадку підйомна допомога виплачується після фактичного переїзду військовослужбовця на постійне проживання до пункту дислокації військової частини.

Зважаючи на те, що з 16.09.2011 місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає, що фактичного переїзду ОСОБА_1 на постійне проживання до пункту дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 не відбулось.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для нарахування та виплати позивачеві підйомної допомоги.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними та допустимими доказами правомірність оспорюваних рішень.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 01 липня 2015 р.