Справа № 2-а-148/10
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-148/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року смт. Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області, в складі

головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Кравченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ № 1 з обслуговування доріг державного значення в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та компенсацію моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 06 жовтня 2010 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ № 1 з обслуговування доріг державного значення в Запорізькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного штрафу в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною з наступних підстав. Його визнано винним у ненаданні переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі. На думку позивача інспектор ДПС не мав права складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ст. 255 КУпАП уповноваженим на те посадовим особам органів внутрішніх справ надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 та 4 ст. 122 КУпАП. При розгляді справи у інспектора ДПС не було доказів, які б підтверджували вчинення ним правопорушення. Автомобіль, якому він начебто не надав перевагу в русі інспектором зупинений не був.

В позові ОСОБА_1 просить суд вищевказану постанову визнати недійсною та скасувати, справу закрити за відсутності в його діях складу правопорушення, стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. в рахунок компенсації заподіяної йому моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач - інспектор ДПС роти ДПС ДАІ № 1 з обслуговування доріг державного значення в Запорізькій області ОСОБА_2 позов не визнав, та пояснив суду, що 06 жовтня 2010 року, о 16.05 годин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3 без номерного знаку, на 297 км. автодороги Харків Сімферополь, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Безпосередньо після вчинення правопорушення він жезлом зупинив автомобіль ОСОБА_3. Автомобіль, якому ОСОБА_1 не надав перевагу в русі, він зупинити не зміг, оскільки під час зупинки автомобіля ОСОБА_3, інший автомобіль об'їхав його з другої сторони, і поїхав далі. Після зупинки автомобіля ОСОБА_3, ним було перевірено документи водія, та повідомлено останньому, що він вчинив адміністративне правопорушення. Водію було запропоновано пройти до адміністративної будівлі ДПС для складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови, на що правопорушник повідомив, що він не бажає виходити з автомобіля. Після цього інспектор в адмінбудівлі ДПС, яка розташована на вказаному перехресті доріг, склав протокол про адміністративне правопорушення, відібрав пояснення у свідка правопорушення, та виніс постанову, якою наклав на водія автомобіля ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

06 жовтня 2010 року, о 16.05 годин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3, без номерного знаку, на 297 км. автодороги Харків Сімферополь, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, доказів зацікавленості якого в результатах розгляду справи суду надано не було, який пояснив суду, що на вказаному перехресті доріг його, під час керування ним автомобілем Опель, було зупинено інспектором ДПС роти ДПС ДАІ № 1 з обслуговування доріг державного значення в Запорізькій області ОСОБА_2 Під час розмови з інспектором він побачив, що на перехрестя з другорядної дороги на головну виїжджав автомобіль ОСОБА_3, чорного кольору, без номерних знаків. При цьому по головній дорозі рухався автомобіль, марку якого він не запам'ятав, але який був імпортного виробництва. Вказаний автомобіль був вимушений пропустити автомобіль ОСОБА_3, який виїхав на головну дорогу на праву смугу, і був зупинений інспектором, після чого інший автомобіль об'їхав його з лівої сторони. Він чув як інспектором було повідомлено водія автомобіля ОСОБА_3, про вчинення останнім адміністративного правопорушення, та запропоновано пройти до адмінбудівлі ДПС для складення відповідних документів, на що водій відмовився. Він разом з інспектором пройшов до адмінбудівлі, де написав письмове пояснення про порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля ОСОБА_3, свідком якого він був та розписався в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5, який пояснив суду, що він під час руху автомобіля знаходився на передньому пасажирському сидінні, і бачив, що ОСОБА_1 перешкод для руху іншим автомобілям не скоював, оскільки вказаний свідок являється батьком позивача, і його показання спростовуються вищевказаними доказами.

Факт присутності на місці вчинення правопорушення свідка ОСОБА_4 був підтверджений в судовому засіданні позивачем, який пояснив, що він дійсно бачив вказаного свідка після зупинки його інспектором, а також показаннями свідка ОСОБА_5, який пояснив, що після зупинки автомобіля, яким керував його син, вони зупинилися біля автомобіля Опель.

Згідно ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, віднесено до відання органів внутрішніх справ (міліції).

За ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 24418 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Пунктом 7.7 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року № 111, всім працівникам підрозділів ДПС надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Таким чином, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те посадовою особою.

Покарання за вчинене адміністративне правопорушення відповідачем призначено в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, і являється мінімальним.

Аналіз вищевказаних фактів дає підстави суду дійти висновку, що вказане в постанові адміністративне правопорушення мало місце, позивач винен в його вчиненні, протокол про адміністративне правопорушення та постанова у справі винесені уповноваженою на те посадовою особою, покарання призначене в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не визнає таким, що впливає на законність постанови у справі про адміністративне правопорушення, факт не зупинки інспектором ДПС автомобіля, якому було створено перешкоду для руху, оскільки сам по собі цей факт не знімає відповідальності за вчинене правопорушення ОСОБА_1

Також під час з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами позивач доповнив підставу для скасування оскаржуваної постанови тим, що в екземплярі протоколу, який йому було вручено інспектором, не було зазначено прізвище, ім'я та по-батькові та адресу проживання свідка, чим було порушено його право під час розгляду справи.

Вказане судом не приймається до уваги, оскільки зміна підстави позову, згідно ч. 1 ст. 51 КАС України, допускається лише до початку судового розгляду справи по суті, і, крім того, шляхом подання письмової заяви. До того ж не зазначивши в одному екземплярі протоколу дані про свідка, інспектор не порушив права порушника, оскільки останній мав змогу бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вислухати пояснення свідка та поставити йому запитання. ОСОБА_1 добровільно відмовився приймати участь в розгляді справи, і залишився чекати в автомобілі.

Таким чином дії інспектора ДПС є правомірними і суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 11, 71, 159, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 30 листопада 2010 року.

Суддя А.Б.Шиш