Справа № 817/1448/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року 10 год. 30 хв. Справа № 817/1448/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - Дячука С.О. (довіреність від 01 квітня 2015 року); представника відповідача - Юхименко Т.В. (довіреність від 16 лютого 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і скасування податкової вимоги.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» (далі іменується - позивач) до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2015, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 99093 грн. 00 коп. та нараховано штрафні санкції у розмірі 24766 грн. 00 коп., та визнати протиправною і скасувати податкову вимогу від 08.06.2015 №258-23.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення суперечить приписам частини 3 статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав позбавляє платника податків права бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 99063 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу щодо відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування, з посиланням на норми пункту 200.5 статті 200 ПК України, є необґрунтованими, оскільки формування податкового кредиту за послугами (виготовлення проектно-кошторисної документації) для отримання дозволу на початок здійснення робіт по реконструкції орендованого об'єкта здійснено правомірно. Позивач вказує, що відповідно до пункту 200.5 статті 200 ПК України, платники податку, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на бюджетне відшкодування, якщо за даними бухгалтерського та податкового обліку податковий кредит нарахований внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи). Передбачене зазначеною нормою право на отримання бюджетного відшкодування не пов'язано з моментом надходження основних засобів на баланс підприємства та відображенням їх на рахунку 10 «Основні засоби».

Ухвалою судді від 25.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 26.06.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог та вказав, що оскільки витрати по виготовленню проектно-кошторисної документації на спорудження (реконструкцію) основних засобів (орендоване приміщення) відображено на бухгалтерському рахунку 15 «Капітальні інвестиції» і ці основні засоби ще не введені в експлуатацію, та обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців менші (відсутні), ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, то позивач не набуває права на отримання такого відшкодування на суму у розмірі 99063 грн. 00 коп.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 26.06.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується - Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області (статті 63, 64 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України)); та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 35350, Рівненська область, Рівненський район, селище міського типу Квасилів, вулиця Індустріальна, будинок №12, офіс №41 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

Відповідно до направлення на перевірку від 07.04.2015 №121/15-167 та наказу від 07.04.2015, фахівцями Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом», за результатами якої складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого на рахунок платника у банку за грудень 2014 р.» від 16.04.2015 №249/15/38930064 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 8).

На підставі Акта перевірки, з урахуванням заперечень на Акт перевірки (а.с. 18), фіскальним органом винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 № форми «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 99063 грн. 00 коп., та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 24766 грн. 00 коп. (а.с. 25). Окрім того, фіскальним органом сформовано податкову вимогу від 08.06.2015 №258-23, якою визначено суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями, визначеними податковим повідомленням-рішенням, у розмірі 24766 грн. 00 коп.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень від 12.05.2015 № форми «В1» та податкової вимоги від 08.06.2015 №258-23, а також суджень, відображених контролюючим органом в Акті перевірки від 16.04.2015 №249/15/38930064, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Висновки Акту перевірки містять посилання на порушення платником податків пункту 200.5 статті 200 ПК України, внаслідок чого останнім завищено заявлену суму бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2014 року на 99063 грн. 00 коп.

Згідно з поданою позивачем податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року (а.с. 116), з урахуванням уточнюючих розрахунків (а.с. 125-141), сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації, становить 99063 грн. 00 коп. Сума бюджетного відшкодування сформована з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди: грудень 2013 року, січень 2014 року, квітень 2014 року та вересень 2014 року.

Перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у деклараціях за періоди грудень 2013 року, січень 2014 року, квітень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, грудень 2014 року, порушень не встановлено; перевіркою правомірності декларування податкового зобов'язання та податкового кредиту встановлено, що обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців відсутні.

В Акті перевірки зазначено, що позивачем сформовано податковий кредит за послугами (виготовлення проектно-кошторисної документації) для отримання дозволу на початок здійснення робіт по реконструкції орендованого об'єкта. Суми, які беруть участь у бюджетному відшкодуванні відображені платником податків на рахунку 15 «Капітальні інвестиції».

Судом встановлено, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Рівнесільмаш» укладено договір оренди від 15.11.2013 (далі іменується - Договір оренди) (а.с. 142), предметом якого являлась передача позивачу у строкове платне користування (оренду) нерухомого майна, розташованого по вулиці Індустріальній, 10 в смт Квасилів Рівненського району Рівненської області, до складу якого входить: частина корпусу №1 площею 10548 кв. м., частина побутових приміщень корпусу №1 площею 432 кв. м. (загальна площа 10980 кв. м.).

Також між сторонами укладено договір суперфіцію №1 від 30.12.2013 щодо строкового платного користування земельною ділянкою площею 3,2539 га, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, селище міського типу Квасилів, вулиця Індустріальна, будинок №10 (а.с. 154). Даний правочин зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 169).

Відповідно до пункту 2.2 Договору оренди, нерухомість надається позивачу у користування для використання в якості промислових (для виробництва промислових та споживчих товарів), складських та офісних приміщень.

Згідно з пунктом 9.1 Договору оренди, орендар (позивач) вправі на свій розсуд здійснити будь-яку реконструкцію, ремонт (як поточний так і капітальний), перепланування або технічне переобладнання нерухомості за власний рахунок за умови попереднього письмового узгодження з орендодавцем. Завершенням ремонту (як поточного так і капітального), реконструкції, перепланування або технічного переобладнання нерухомості є здача в експлуатацію частини корпусу №1 ПАТ «Рівнесільмаш» під цех виробництва поролону, що підтверджується актом здачі об'єкта в експлуатацію (пункт 9.2 Договору оренди).

Перед початком проведення реконструкції та ремонтів орендованого об'єкта позивачем замовлено і виготовлено проектно-кошторисну документацію, яка містить зведені кошторисні розрахунки вартості будівництва (реконструкції об'єкта), перелік будівельно-монтажних робіт тощо. Витрати на виготовлення проектно-кошторисної документації обліковуються у позивача на бухгалтерському рахунку 15 «Капітальні інвестиції» з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів (рахунок 10 «Основні засоби»).

Фіскальний орган зазначає, що під час проведення перевірки встановлено відсутність обліку по бухгалтерському рахунку 10 «Основні засоби», тому в подальшому неможливо ідентифікувати які об'єкти основних засобів будуть введені в експлуатацію (використовуватися в господарський діяльності), та по яких буде нараховуватися амортизація.

Посилаючись на норми пункту 200.5 статті 200 ПК України, відповідач вказує, що оскільки витрати по виготовленню проектно-кошторисної документації на спорудження (реконструкцію) основних засобів (орендоване приміщення) відображено на бухгалтерському рахунку 15 «Капітальні інвестиції» і ці основні засоби ще не введені в експлуатацію, та обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців менші (відсутні), ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, то позивач не набуває права на отримання такого відшкодування на суму у розмірі 99063 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що такі висновки фіскального органу є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що фіскальним органом не ставиться під сумнів та не заперечується правомірність формування позивачем податкового кредиту за операціями щодо виготовлення та розробки проектно-кошторисної документації на спорудження (реконструкцію) основних засобів (орендоване приміщення).

За приписами підпункту 14.1.18. пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначається статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Перелік осіб, які не мають права на отримання бюджетного відшкодування визначений у пункті 200.5 статті 200 ПК України. Зокрема, це особи, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

За змістом цієї норми особи, які хоча і мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на таке відшкодування, якщо податковий кредит, тобто сума, на яку платник ПДВ може зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, нарахована внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Статтею 198 ПК України встановлено підстави для віднесення сум податку до податкового кредиту, визначено дату виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, а також суми сплаченого (нарахованого) податку, які відносяться до такого кредиту, та думи, що не входять до його складу.

За правилами пункту 198.3. статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Визначення поняття «капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи» міститься в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року №92 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за № 288/4509 (далі іменується - Положення «Основні засоби»). Це витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об'єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу), що здійснюються підприємством.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року №291 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за №893/4186; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), збільшення зазнаних витрат на придбання або створення матеріальних та нематеріальних необоротних активів відображається за дебетом рахунку 15 «Капітальні інвестиції», а за кредитом цього рахунку - їх зменшення (введення в дію, прийняття в експлуатацію придбаних або створених нематеріальних активів тощо).

Водночас рахунок 10 «Основні засоби» призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об'єктів і орендованих цілісних майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об'єктів інвестиційної нерухомості.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що відповідно до пункту 200.5 статті 200 ПК України, платники податку, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на таке відшкодування, якщо за даними бухгалтерського та податкового обліку податковий кредит нарахований внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Передбачене зазначеною нормою право на отримання бюджетного відшкодування не пов'язано з моментом надходження основних засобів на баланс підприємства та відображенням їх на рахунку 10 «Основні засоби».

Таким чином, якщо зазнані підприємством витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об'єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу) відображені на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», це підприємство має право на отримання бюджетного відшкодування.

За таких обставин, позивач має право на отримання бюджетного відшкодування, хоча обсяги його оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців і менші, ніж заявлена сума такого відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України (стаття 244-2 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08.06.2015 №258-23, суд зазначає наступне.

Фіскальним органом сформовано податкову вимогу від 08.06.2015 №258-23 із визначенням суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 24766 грн. 00 коп. (а.с. 107). Дана сума стосується визначеної спірним податковим повідомленням-рішенням від 12.05.2015 № форми «В1» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Зі змісту статті 56 ПК України вбачається, що протягом процедури адміністративного або судового оскарження, сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 травня 2015 року № форми «В1».

У зв'язку з судовим оскарженням рішення, позивач звернувся до фіскального органу з листом від 21.05.2015 (а.с. 108), в якому повідомив про даний факт. Лист отриманий контролюючим органом 21.05.2015, що підтверджується відповідним штампом.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що спірна податкова вимога була сформована ним помилково та передчасно. Також вказав, що станом на 25.06.2015 в ІС «Податковий блок» за позивачем не обліковується податковий борг, у зв'язку з тим, що спірна податкова вимога відкликана в автоматичному режимі (лист від 25.06.2015 (а.с. 132)).

Судом встановлено, що спірна податкова вимога сформована фіскальним органом протиправно та передчасно, проте до автоматизованої системи була внесена інформація щодо судового оскарження податкового повідомлення-рішення, а тому така вимога є відкликаною.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08.06.2015 №258-23 не підлягає задоволенню, у зв'язку з відсутністю на момент прийняття рішення по справі предмета спору щодо такого акту індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За правилами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області від 12 травня 2015 року № форми «В1».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» () суму судового збору у розмірі 247 (двісті сорок сім) грн. 66 (шістдесят шість) коп., сплачену відповідно до платіжного доручення від 18 травня 2015 року №39, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська