Справа № 804/5124/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. справа № 804/5124/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

09.04.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду згідно Ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 року по справі № К/800/19587/14 (№ 2а/0470/17811/11) на новий судовий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» з вимогами: стягнути з Дніпропетровської обласної ради, у управлінні якого перебуває Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» заборгованість з податку на додану вартість у сумі 193298,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» було створене на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, знаходиться в управлінні Дніпропетровської обласної ради та йому підпорядковано. Відповідно даних обліку в картках особових рахунків платника податків рахується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 193298,93 грн., який виник внаслідок несвоєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань по податковим деклараціям з податку на додану вартість, а також нарахованої пені. Також зазначає, що за результатом звернення до Дніпропетровської обласної ради листом № 5777/10/24-046 від 21.02.2011 року про розгляд питання щодо прийняття рішення по погашенню податкового боргу підприємств, що належать до комунальної форми власності, відповідачем було надано відповідь, якою зазначено, що Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» дійсно має великий податковий борг по платежам до бюджету, але без додаткового фінансування його погашення є неможливим. До теперішнього часу сума боргу у розмірі 193298,93 грн. добровільно не сплачена і не погашена (а.с. 2-5).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2015 року прийнято до провадження дану адміністративну справу та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 171).

У судове засідання 09.06.2015 року прибули представники позивача, позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.06.2015 року позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що ним був здійснений повний перелік дій, передбачений статтею 96 Податкового кодексу України, щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу комунального підприємства, отже підстави для стягнення суми податкового боргу комунального підприємства, що знаходиться в управління відповідача, з Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області відсутні.

Третя особа у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та з 31.08.1992 року перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що підтверджено Довідкою про взяття на облік платника податків № 1 від 22.03.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» були подані до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкові декларації з податку на додану вартість, якими самостійно визначені суми податку на додану вартість, а саме:

- декларація №5811 за січень 2011 року, із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 23997,00 грн.;

- декларація №19450 за лютий 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 14530,00 грн.;

- декларація №53814 за березень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 23460,00 грн.;

- декларація №74923 за квітень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 19761,00 грн.;

- декларація №80041 за травень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 20317,00 грн.;

- декларація №92646 за червень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 20120,00 грн.,

- декларація №109515 за липень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 22272,00 грн.;

- декларація №900795698 за серпень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 20525,00 грн.;

- декларація № за вересень 2011 року із визначеною сумою податку до сплати у розмірі 22143,00 грн.

Нараховані суми податку на додану вартість КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» у визначений податковим законодавством термін у повному обсязі не були.

18.04.2011 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України було проведено невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності нарахування та сплати КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» суми податкового зобовязання з податку на додану вартість за період червень 2007 року грудень 2010 року, за результатами якої складено акт № 961/152/01355550 від 18.04.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми 147514,97 грн. протягом строків, визначених Податковим кодексом України, з податку на додану вартість по термінам: червень 2007 року грудень 2010 року.

На підставі акту перевірки № 961/152/01355550 від 18.04.2011 року позивачем було винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2011 року, яким КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» нараховано суму штрафу у розмірі 10% грошового зобовязання погашеного з затримкою на суму 7824,59 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано головним бухгалтером підприємства, що підтверджується особистим підписом.

Також КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» у звязку з відсутністю сплати заборгованості за узгодженими грошовими зобовязання на суму заборгованості була нарахована пеня у розмірі 2850,04 грн.

Враховуючи часткову сплату суми боргу у розмірі 61875,67 грн., сума заборгованості КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» з податку на додану вартість станом на 14.11.2011 року становила 193298,93 грн.

Так, відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Крім того, згідно з частини 1 статті 176 Цивільного кодексу України, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 3 статті 78 Господарського кодексу України встановлено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Згідно з пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У звязку з наявністю податкового боргу, на адресу КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» було направлено першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/2357 від 31.12.2010 року на суму податкового боргу з податку на додану вартість станом на 31.12.2010 року у розмірі 27207,22 грн.

Так, порядок погашення податкового боргу платників податків врегульований главою 9 розділу ІІ цього Кодексу.

Джерела сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 Податкового кодексу України.

Відповідності до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Положення статті 96 Податкового кодексу України передбачає особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків.

Наявною можливістю, тобто встановлення права, звернення до суду для податкового органу із вимогами про стягнення із органу місцевого самоврядування коштів в рахунок погашення податкового боргу, з урахуванням правового змісту положень пунктів 96.1, 96.3 статті 96 Податкового кодексу України, обумовлено певними обмеженнями. Право на звернення до суду з відповідними вимогами, визначене під умовою виконання усіх заходів направлених на погашення податкового боргу.

Згідно із пунктом 96.1, пунктом 96.3 статті 96 Податкового кодексу України, у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Зміст зазначених правових норм вказує на те, що до обовязків платника податків відносяться самостійне обчислення та самостійна сплата визначеного ним податкового зобовязання. У разі несплати податкового зобовязання платником податків, податковий орган надсилає такому платнику податкову вимогу. За умови невиплати податкового боргу, після надсилання податкової вимоги, податковий орган здійснює заходи спрямовані на погашення податкового боргу зокрема шляхом стягнення коштів. Проте, у випадку, якщо у комунального підприємства, зокрема відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення або яке може бути передане в податкову заставу або відсутні кошти на його розрахункових рахунках, то податковий орган звертається до органу місцевого самоврядування, який здійснює управління майном підприємства про виділення коштів на погашення податкового боргу.

Таким чином, необхідною умовою для застосування порядку, передбаченого даною нормою, та звернення стягнення на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, є встановлення обставин недостатності коштів, отриманих від продажу майна комунального підприємства, для покриття його податкового боргу та витрат на приведення публічних торгів.

Про що, зокрема, зазначно в ухвалі Вищого адміністративного суду від 31.03.2015 року по справі К/800/19587/14, прийнятої за розглядом касаційної скарги Дніпропетровської обласної ради на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року по справі № 2а/0470/17811/11 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області до Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Комунальне підприємство Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, КП Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська має майно, на яке поширюється право податкової застави, що підтверджується Фінансовим звітом субєкта малого підприємства за 2011 рік, з якого вбачається основні засоби у вартості 24471,8; наявність власного капітату у розмірі 6272,6; баланс 25078,6 (а.с. 91).

У судовому засіданні судом було встановлено, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не було проведено опису майна КП Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська.

Також, за поясненнями представників позивача, на виконання вимог статті 96 Податкового кодексу України з метою виконання функції з погашення податкового боргу направлено звернення від 21.02.2011 року вих. № 5777/10/24-046 до Дніпропетровської обласної ради про розгляд питання щодо прийняття рішення по погашенню податкового боргу підприємств, що належать до комунальної форми власності, за розглядом якого відповідачем надана відповідь від 11.03.2011 року вих. № 301/0/2-11, якою зазначено, що обласна рада вживає заходів щодо поліпшення фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств, їх розрахунків з бюджетом та іншими цільовими фондами.

Слід зазначити, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2011 року по справі № 2а/0470/4184/11 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Комунального підприємства Житлова комунальна контора м. Дніпропетровськапро стягнення податкового боргу позовні вимоги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задоволено, постановлено до стягнення на користь державного бюджету кошти з рахунків КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» у банках, обслуговуючих такого платника податків, у сумі 66358,24 грн. в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість (а.с. 89-90).

Проте, доказів звернення податковим органом до органів виконавчої служби з метою подальшого належного виконання рішення суду у справі № 2а/0470/4184/11 ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не надано, відповідних дій, спрямованих на самостійне погашення КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» власного податкового боргу, позивачем не здійснено.

Крмі того, позивачем не було надано доказів вжиття заходів, спрямованих на стягнення податкового боргу КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» з податку на додану вартість у сумі 193298,93 грн., зокрема, в судовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до вимог статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, позивачем не було здійснено жодного із заходів щодо погашення податкового боргу

Крім того, як вже зазначалось вище, вимогами статті 96 Податкового кодексу України також визначено процедуру погашення податкового боргу від продажу майна, внесеного у податкову заставу. Зокрема, у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

96.1.1. виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

96.1.2. затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

96.1.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

96.1.4. прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Також позивачем не було надано доказів здійснення таких заходів.

Викладене свідчить про відсутність підстав для стягнення податкового боргу КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» за рахунок коштів Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області

За викладених обставин справи, оскільки позивачем не було дотримано приписів статтей 95, 96 Податкового кодексу України, які регулюють порядок стягнення податкового боргу, підстави для задоволення вимог Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо стягнення податкового боргу КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» за рахунок коштів Дніпропетровської обласної ради, в управлінні якого перебуває КП «Житлова комунальна контора м. Дніпропетровська» - відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни, в судовому засіданні 09 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 15 червня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська" про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 15 червня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4