Справа № 826/15057/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2015 р. м. Київ К/800/35968/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Державної реєстраційної служби України

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року

у справі № 826/15057/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Харків-Авто»

до Державної реєстраційної служби України,

третя особа Реєстраційна служба Харківського районного управління юстиції,

про скасування рішення,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Харків-Авто» (далі - ПАТ «Харків-Авто») звернулась до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 серпня 2013 року № 4671380;

- зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію речових прав за ПАТ «Харків-Авто» на комплекс нежитлових будівель: адміністративно-побутовий корпус літера «А-4» загальною площею 6001,60 кв.м, виробничий корпус літера «Б-1» загальною площею 20273,20 кв.м, підстанцію РП6 літера «В-1» загальною площею 63,20 кв.м., будівлю контрольно-пропускного пункту літера «Г-1» загальною площею 26,90 кв.м., будівлю очисних споруд літера «Е-1» загальною площею 43,60 кв.м., будівлю автозаправочної станції літера «Ж-1» загальною площею 14,50 кв.м., будівлю складу та котельної літера «З-1» загальною площею 278,20 кв.м., будівлю насосної станції літера «И-1» загальною площею 12,20 кв.м., допоміжні споруди: відкритий склад зберігання автомобілів літера «Д», замощення «І», водопровід «К», огорожу № 1, які розташовані за адресою: 62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, будинок № 15 (далі - об'єкт нерухомості).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 серпня 2013 року № 4671380; зобов'язано Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію речових прав за ПАТ «Харків-Авто» на об'єкт нерухомості.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована тим, що суди, зобов'язавши державного реєстратора здійснити реєстраційні дії, втрутились в компетенцію останнього. Зазначає, що належним відповідачем в даній справі є державний реєстратор, оскільки саме він уповноважений законом приймати рішення про державну реєстрацію, а не реєстраційна служба. Щодо підстав прийняття спірного рішення про відмову в державній реєстрації прав вказує, що державним реєстратором встановлено відсутність згоди іпотекодержателя для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що відповідно є підставою для відмови в здійсненні реєстраційних дій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № САС 569657, видане виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради від 25 лютого 2010 року ВАТ «Харків-Авто» на праві приватної власності належить об'єкт нерухомості.

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25419968 від 25 лютого 2010 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 25 лютого 2010 року за № 3342353 на підставі свідоцтва про право власності САС № 569657 від 25 лютого 2010 року зареєстровано право приватної власності ВАТ «Харків-Авто» на комплекс нежитлових будівель: адміністративно-побутовий та виробничі корпуси з допоміжними будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, будинок 15.

11 липня 2013 року позивач звернувся до реєстраційної служби з заявою «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (щодо права власності) з метою здійснення державної реєстрації об'єкту нерухомості.

Відповідно до картки прийому заяви № 3855778 заява ПАТ «Харків-Авто» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) отримана Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області та зареєстрована у базі даних 11 липня 2013 року. Разом із заявою подано наступні документи: квитанція; копія паспорту та ідентифікаційного коду особи, яка подає заяву; копія довіреності, виданої ПАТ «Харків-Авто»; завірена копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; завірена копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; завірена копія довідки з ЄДРПОУ від 30 травня 2013 року; завірена копія статуту ПАТ «Харків-Авто»; завірена копія довідки ПАТ «Кредит Європа Банк» від 24 травня 2013; свідоцтво про право власності, видане 25 лютого 2010 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради.

01 серпня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гуляєвим О.О. прийнято рішення № 4671380 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності ПАТ «Харків-Авто» на об'єкт нерухомості.

Підставою для відмови в реєстрації права власності на об'єкт стало те, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують., а саме: відсутність згоди іпотекодержателя - ПАТ «Кредит Європа Банк».

Позивач, вважаючи зазначені дії державного реєстратора протиправними, його рішення - незаконним, звернувся до суду з даним позовом про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що суду надано докази згоди банку на проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт нерухомості, що є підставою для зобов'язання державного реєстратора здійснити реєстраційні дії.

Проте суд касаційної інстанції вважає передчасними такі висновки судів, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Ч. 1 ст. 24 вказаного закону передбачено випадки відмови у держаній реєстрації прав та їх обтяжень.

При цьому, ч. 4 зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703 (далі - Порядок реєстрації), чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 7 Порядку реєстрації для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

П. 10 Порядку реєстрації визначено, що заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

П. 12 Порядку реєстрації визначено, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 26 Порядку реєстрації для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з п. 28 Порядку реєстрації для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заявник, крім документів, що зазначені у пункті 27 цього Порядку (документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно), подає копії документів, що зазначені в пункті 9 цього Порядку (документ, що посвідчує його особу) (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

При цьому, п. 31 Порядку реєстрації передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 - 30 цього Порядку, подає документ, що підтверджує факт надання згоди іпотекодержателем або органом державної податкової служби на відчуження або інше визначення юридичної долі нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі.

Як встановлено судами, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачем подано реєстраційній службі копію довідки ПАТ «Кредит Європа Банк» від 24 травня 2013 року, вих. № 1897/11. Відповідно до вказаної довідки ПАТ «Кредит Європа Банк» надає свою згоду на проведення державної реєстрації прав власності, зокрема, на комплекс нежитлових будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, будинок 15 за умови обов'язкового збереження обтяження об'єктів нерухомого майна, відповідно до договорів іпотеки від 14 травня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волковою С.М. за реєстровими номерами 1368, 1369, 1371, 1372 та надання ПАТ «Кредит Європа Банк» від Реєстраційної служби копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, оцінюючи довідку від 24 травня 2013 року, вих. № 1897/11, як доказ, що підтверджує факт надання згоди банком (іпотекодержатель) на проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт нерухомості відповідно до п. 31 Порядку реєстрації, суди не звернули увагу на те, що вказана довідка підписана Начальником Управління маркетингу та продажів корпоративних прав та Начальником Управління корпоративних кредитів та ризик-менеджменту ПАТ «Кредит Європа Банк», не перевірили чи мають відповідні посадові особи банку повноваження підписувати такі документи від імені банку, а отже чи є зазначена довідка згодою банку (іпотекодержатель) на проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт нерухомості в розумінні п. 31 Порядку реєстрації.

Без з'ясування вказаної обставини неможливо дати оцінку спірному рішенню та діям державного реєстратора та перевірити правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, судами неповно встановлені обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, варто звернути увагу судів на те, що вирішуючи спір, суди в порушення норм процесуального права, не залучили до участі в справі в якості відповідача чи третьої особи державного реєстратора Гуляєва О.О., перевірка законності рішення якого, є предметом розгляду даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної реєстраційної служби України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: