Справа № 813/2319/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Справа № 813/2319/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Перчак С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (надалі - Шевченківський ВДВС, відповідач) в якому просить:

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 23.02.15 р. винесену у виконавчому провадженні № 45245605 щодо нерухомого майна (квартири), яка розташована за адресою: вул. Тичини, 11/1 у м. Львові;

- зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції зняти арешт № 8828560, що накладений на квартиру АДРЕСА_1 у мЛьвові.

- повернути з Державного бюджету України суму судового збору, сплачену ОСОБА_3 у звязку з поданням позову.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 23.02.15р. ВП 45245605 протиправно накладено арешт та оголошено заборону на відчуження нерухомого майна (квартири), яка розташована за адресою: вул. Тичини, 11/1 у м. Львові. Вважає, що такими діями відповідач порушив порядок накладення арешту, адже вказаний обєкт вибув із права власності боржника ОСОБА_4, у звязку з його реалізацією через електронні торги.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 45245605 з виконання виконавчого листа від 10.06.14р. № 342/452/14-ц, виданого Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «Надра» 525226,47 грн. заборгованості.

23.02.15р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 45245605 (а.с.42), якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 в межах суми заборгованості 525226,47 грн., та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира на час винесення оскаржуваної постанови та накладення на неї арешту перебувала у власності ОСОБА_5.

Крім цього, на виконанні в Шевченківському ВДВС перебувало виконавче провадження ВП 43254903 з виконання виконавчого листа № 2/466/379/14 від 14.04.14р., виданого Шевченківським районним судом м.Львова, про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.07.08р. квартиру АДРЕСА_3.

12.01.15р. Державним підприємством «Інформаційний центр», відповідно до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.14р. №656/5, проведено електронні торги з реалізації лоту № 29381. Опис лоту: квартира АДРЕСА_3. Результати торгів оформлені протоколом № 38566 від 12.01.15р.

Переможцем електронних торгів став ОСОБА_3. Кошти за придбане на аукціоні майно в сумі 273770,05 грн. сплачено переможцем аукціону на депозитний рахунок Шевченківського ВДВС 20.01.15р. згідно з квитанцією № 171.

У звязку з цим, заступником начальника відділу Шевченківського ВДВС ОСОБА_6 складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 30.01.15р. та винесено постанову від 31.01.15р. про звільнення майна з-під арешту, а саме квартири АДРЕСА_4 ум. Львові ВП 43254903.

Після отримання вказаного акта державного виконавця позивач звернувся до нотаріуса для оформлення свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів в порядку передбаченому ч.5 ст.47 Закону України «Про іпотеку».

06.03.15р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, у звязку з накладенням арешту на квартиру № 1 в будинку № 11 на вулиці Тичини у м.Львові згідно з постановою державного виконавця № ВП 45245605 від 23.02.15р.

16.03.15 р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до начальника Шевченківського ВДВС ОСОБА_8 про зняття вказаного арешту.

Листом № В-2/7884 від 20.03.15р. начальником Шевченківського ВДВС відмовлено позивачу у знятті арешту, з мотивів відсутності в діях державного виконавця порушень встановленого законом порядку накладення арешту на майно боржника.

Позивач не погоджуючись з Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 45245605 від 23.02.15р. звернувся до суду з вимогою про скасування такої.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 21.04.99р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (надалі - Закон N 606-XIV).

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону N 606-XIV).

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні статтею 6 Закону № 606-ХІV зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону N 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону N 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За положеннями частини 2 статті 57 Закону № 606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у діях відповідача відсутні ознаки протиправності, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв у межах та у спосіб, передбачений законодавством України, забезпечуючи при цьому реальність виконання рішення суду.

Зі змісту позовної заяви та наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень судом встановлено, що оскаржуваною постановою державного виконавця порушено право ОСОБА_3, як власника квартири № 1 в будинку № 11 на вул. Тичини у м.Львові.

З цього приводу суд зазначає, що порядок оформлення придбання нерухомого майна з прилюдних торгів встановлено Законом від 02.09.93р. № 3425-ХІІ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12р. № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2202.12р. за № 282/20595).

Так, оформлення результатів прилюдних торгів відбувається в наступному порядку: складання державним виконавцем або організатором аукціону акта про проведені прилюдні торги (аукціон); затвердження його начальником відповідного органу державної виконавчої служби або судом, який прийняв рішення про звернення стягнення на заставлене майно, або нотаріусом, що вчинив виконавчий напис. На підставі зазначеного акта нотаріус видає переможцю свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Підставою для вчинення цієї нотаріальної дії є звернення до нотаріуса набувача майна та подання документів, які безспірно підтверджують факт набуття права власності на це майно внаслідок проведення прилюдних торів (аукціону). Видача свідоцтва є посвідченням факту про належність переможцю на праві власності майна, яке придбане з прилюдних торгів (аукціону).

Свідоцтво, видане на нерухоме майно, відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV, підлягає державній реєстрації.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що моментом виникнення права власності для нерухомого майна, придбаного з прилюдних торгів (аукціону) є момент реєстрації прав на нього.

Судом встановлено, що позивачем не проведено реєстрацію квартири АДРЕСА_5, відповідно ним не набуто право власності на вказану квартиру.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону N 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Постановою Пленуму Bерховного Cуду України від 26.12.03р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» (пункт 16) передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПK, ст. 12 ГПK) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. B такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статі 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем не правильно вибрано спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, не доведено протиправності рішення державного виконавця, водночас відповідачем обґрунтовано наявність підстав для винесення оскаржуваної постанови, відтак у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, судові витрати здійснені позивачем не підлягають до компенсації.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.