Справа № К/9991/87672/11-С
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/9991/87672/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2010 р. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03.11.2011 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, третя особа - Жовтнева міжрайонна Державна податкова інспекція м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправними дій та зобов'язання призначення пенсії державного службовця,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії державного службовця та зобов'язання призначити пенсію.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.01.2010 р. до участі у справі як третю особу залучено Жовтневу міжрайонну Державну податкову інспекцію м. Маріуполя Донецької області.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2010 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03.11.2011р., позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що час роботи позивачки в органах державної податкової служби України у спеціальному званні зараховується до стажу державної служби.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 в період з 16.03.1979 р. по 29.06.1990 р. працювала у Жовтневому райфінвідділі м. Жданова (м. Маріуполя) на посадах економіста, ревізора-інспектора по індивідуальній трудовій діяльності, старшого податкового ревізора-інспектора податкової інспекції, податкового ревізора-інспектора II категорії.

В період з 02.07.1990 р. по 27.08.2004 р. проходила службу в Державній податковій інспекції по Жовтневому району м. Маріуполя Донецької області на посадах: старшого державного податкового інспектора відділу податків з населення (02.07.1990 р. - 31.12.1993 р.); головного державного податкового інспектора відділу податків та зборів з фізичних осіб (01.01.1994 р.-10.11.1995 р.); старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу вирахування місцевих податків та інших платежів з функціями податку на прибуток/майно, транспортні кошти, держмита фізичних осіб (01.04.1997 р.-25.05.1998 р.); старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб (25.05.1998 р. - 09.06.1998 р.); головного державного податкового ревізора - інспектора відділу податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб (10.06.1998 р. - 06.04.2000 р.); головного державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб (01.06.2000 р.-27.08.2004 р.).

15.06.1994 року ОСОБА_5 прийнята присяга державного службовця; у 1992 році їй присвоєно персональне звання - «інспектор податкової служби I рангу», а у 1998 році - спеціальне звання «радник податкової служби III рангу».

27.08.2004 р. позивачка звільнилася з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області.

З 02.05.2007 р. ОСОБА_5 по досягненні встановленого законодавством України 55-річного пенсійного віку, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області як отримувач пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області від 12.09.2008 р. №24483/16 позивачці відмовлено в призначенні пенсії державного службовця з посиланням на те, що посадові особи державної податкової служби, які мають спеціальне звання, чинним на час призначення пенсії законодавством не були прирівняні до відповідних категорій посад державних службовців, а тому період роботи позивача у податкових органах до стажу державної служби не включається .

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон № 3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальним законом.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 509-XII).

Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону Державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2007 року №778 (чинного на час виникнення спірних відносин), забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону №509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п'ята, шоста статті 15 цього Закону).

Зазначеною статтею Закону №509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Законом №509-XII не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону №3723-ХІІ, зокрема стаття 37, за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 08.10.2013 р. у справі №21-275а13 та від 22.10.2013 р. у справі № 21-340а13.

Отже, і період державної служби позивачки в податкових органах у спеціальному званні - радник податкової служби ІІІ рангу зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Ураховуючи наведене, висновок судів ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

За правилами статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2010 р. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03.11.2011 р. - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Рецебуринський Ю.Й.