Справа № 807/1826/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1826/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

за участю секретаря судового засідання Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представників позивача - Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство учбово-спортивна база "Закарпаття" - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача - Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство учбово-спортивна база "Закарпаття" до Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Підприємство об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство учбово-спортивна база "Закарпаття" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2013 року № НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що працівниками Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області на підставі акта про результати позапланової перевірки від 08.11.20.13 р. №69-22/010/02647591 винесено податкове повідомлення-рішення від 21.11.2013 р, № НОМЕР_1, яким ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» донараховано податкових зобов'язань зі збору за спеціальне використання води у сумі 28398,73 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 16 239,37 грн.

Такий висновок відповідача ґрунтується на тому, що під час планової перевірки було встановлено, що позивачем в першому та другому кварталі, допущено порушення нарахування податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання води, з основного платежу - Ікв.-4219.68грн., ІІ кв.-3171,84грн., і застосовано штрафну фінансову санкцію в сумі 2109,84 та 1585,92 грн. відповідно, цим самим було порушено Розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України який вступив в дію з 01.01.2011р. п.п.7 п.10 Інші перехідні положення якого передбачав, застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства в період з 01.01.2011р. по 30.06.2011р. застосовуються не більше як 1 гривня за кожне порушення.

За наведених обставин, позивач вважає, що відповідачем було порушено норми чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства. а тому оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив, посилаючись на мотиви викладені у письмових запереченнях на даний адміністративний позов. Зокрема, представником відповідача в судовому засіданні було зазначено, що за період, в якому проводилась перевірка позивачем було порушено низку норм податкового законодавства. Так позивачем було порушено норми п. 120.1. ст.120,пп.324.4.11 п.324.4 ст.324, п.323.1 ст.323, п.324.1 ст.324, п.326.1, п.326.2 ст.326, п.328.1, п328.2, п.328.3 ст.328 розділу XVI «Збір за спеціальне використання води», і з врахування недотримання норм вищезазначеного законодавства податковим органом правомірно було винесено оскаржуване позивачем податкове повідомлення рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив і просив суд у його задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Працівниками Брегівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області в період з 21.01.2013 по 01.11.2013 року проведено перевірку Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство „Учбово-спортивна база "Закарпаття" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період 01.10.2010 року по 21.10.2013 р.

За наслідками перевірки відповідачем 08.11.2013 складено ОСОБА_4 за № 69-22/010/02647591 „Про результати позапланової виїзної перевірки Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство „Учбово-спортивна база "Закарпаття" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період 01.10.2010 року по 21.10.2013 р.

21 листопада 2013 Відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення за № НОМЕР_1 яким збільшено податкове зобовязання ЕВ „УСБ „Закарпаття за платежем збір на спеціальне використання води в розмірі 44638,10 грн. (сорок чотири тисячі шістсот тридцять вісім гривень) з яких за основним платежем - 28398,73 грн., та за штрафними санкціями 16239,37 грн.

Вказане податкове повідомлення рішення було прийняте Відповідачем на підставі висновків акту щодо встановлених перевіркою порушень, а саме:

- пп. 49.18.2 п. 49.18. ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого не подано податкові декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за ІІ квартал 2013 року та за ІІІ квартал 2013 року.

- п.324.1 ст. 324 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого донараховано збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод на загальну суму 28398,73 грн. в тому числі за І квартал 2011 року на суму 4219,68 грн.; за ІІ квартал 2011 року на суму 3171,84 грн.; за ІІІ квартал 2011 р. на суму 2916,96 грн.; за ІV квартал 2011 року на суму - 4191,36 грн.; за І квартал 2013 року на суму - 5434,05 грн.; за ІІ квартал 2013 року на суму - 3999,68 грн.; за ІІІ квартал 2013 року на суму 4465,16 грн.

ОСОБА_6 перевірки заниження задекларованих позивачем показників збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод на загальну суму 28398,73 грн., за період 01.01.2011 по 21.10.2013 р. встановлене на підставі головної книги та актів приймання передачі.

Як вбачається з мотивів наведених в позовній заяві, наданих представником позивача пояснень під час судового розгляду та доказів по справі, позивач фактично не згідний з нарахування збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період за І-ІІІ кварталу 2013 року та розміру застосованих штрафних санкцій.

Щодо донарахування збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 2011 рік на загальну суму 14499,84 грн. позивач не наводить в чому полягає неправомірність вказаного донарахування, та фактично не заперечує і погоджується з правильністю визначення відповідачем вказаної суми грошового зобовязання.

За змістом ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, оскільки позивач не довів неправомірності донарахування відповідачем податкових зобовязань зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 2011 рік на загальну суму 14499,84 грн. ( в тому числі за І квартал 2011 року на суму 4219,68 грн.; за ІІ квартал 2011 року на суму 3171,84 грн.; за ІІІ квартал 2011 р. на суму 2916,96 грн.) і вказані донарахування підтверджуються актом перевірки від 08.11.2013 складено ОСОБА_6 за № 69-22/010/02647591, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у вказаній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо донарахування збору за 2013 рік на загальну суму 13898,89 грн. судом встановлено наступне.

Статтею 42 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

За змістом ст. ст. 46-48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ст. 30 Водного кодексу України збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають збір за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

За приписами пп. 14.1.67 п. 14.1 ст. 14 ПК України збір за спеціальне використання води - загальнодержавний збір (застосовується для розділу XVI цього Кодексу), який справляється за спеціальне:

а) використання води водних об'єктів;

б) використання води, отриманої від інших водокористувачів;

в) використання води без її вилучення з водних об'єктів для потреб гідроенергетики і водного транспорту;

г) використання води для потреб рибництва.

Розділ XVI Податкового кодексу України (статті 323 - 328) визначає платників збору, об'єкт оподаткування, ставки, порядок обчислення та сплати збору.

Відповідно до п. 323.1 ст. 323 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, платниками збору є водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Відповідно до пп. 324.1. ст. 324. ПК України об'єктом оподаткування збором є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Статтею 326 ПК України визначено порядок обчислення збору, так згідно з пп.326.2. вказаної норми збір обчислюється виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої, отриманої від інших водокористувачів) водних об'єктів з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок збору та коефіцієнтів.

При цьому в абз. 2 пп.326.2.,ст. 326 Податкового кодексу України зазначено, що за обсяги води, переданої водокористувачем - постачальником іншим водокористувачам без укладення з останніми договору на поставку води, збір обчислюється і сплачується таким водокористувачем - постачальником.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що платниками збору є водокористувачі (первинні та/або вторинні) які фактично використали воду і вказаний збір сплачується платником податку саме з обсягу фактично використаної води.

При цьому виключення з вказаного правила відповідно до припису абз. 2 пп.326.2.,ст. 326 Податкового кодексу України, можливе тільки у тому випадку коли обсяги води, переданої водокористувачем - постачальником іншим водокористувачам без укладення з останніми договору на поставку води.

Судом встановлено, що між ТОВ „Рекреаційно-спортивна база Закарпаття та Підприємством об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство „Учбово-спортивна база "Закарпаття" 05.12.2012 року було укладено Договір купівлі-продажу термальної води за № 5/12-12ТВ.

На виконання вказаного договору протягом 2013 року позивачем реалізувало термальну воду в кількості 40310 метрів кубічних загальною вартістю 33054,20 грн.

Вказані господарські операції підтверджуються ОСОБА_4 про прийняття-передачу термальної води від 02.01.2013 р. на 6560 м3 термальної води; від 01.02.2013 р. на 5100 м3 термальної води; від 01.03.2013 р. на 4100 м3 термальної води; від 01.04.2013 р. на 4300 м3 термальної води; від 01.05.2013 р на 4200 м3 термальної води; від 01.07.2013 р на 3000 м3 термальної води; від 01.08.2013 року на 3300 м3 термальної води; від 01.09.2013 р. на 3250 м3 термальної води; від 30.09.2013 року на 3400 м3 термальної води.

Як вбачається з наданих копії журналу вимірів показників використання води позивачем за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року було відібрано 40310 м3 води.

Відповідачем обставини щодо здійснення вказаних господарських операцій їх реальності не заперечуються та визнаються.

Оскільки позивач не здійснював фактичне використання води та ним було укладено відповідний договір на поставку води і факт передачі води ТОВ „Рекреаційно-спортивна база Закарпаття підтверджено належними первинними документами, донарахування відповідачем за І-ІІІ квартал 2013 року збору за спеціальне використання води в розмірі 13898,89 грн. (за І квартал 2013 р. - 5434,05 грн.; за ІІ квартал 2013 р. - 3999,68 грн.; за ІІІ квартал 2013 р. 4465,16 грн.) вчинено всупереч приписами податкового законодавства, не узгоджується з його нормами та відповідно є неправомірним .

Відповідно нарахування суми штрафних санкцій у сумі 6949,44 грн. за заниження збору за спеціальне використання води І-ІІІ квартал 2013 року в розмірі 13898,89 грн., суд вважає неправомірним у зв'язку з неправомірним збільшенням грошового зобов'язань збору за спеціальне використання води.

Щодо застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій за інші періоди та за інші порушення суд зазначає наступне.

ОСОБА_6 п.328.1, п.328.2, п.328.3 ст.328 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період для збору дорівнює календарному кварталу.

Платники збору обчислюють суму збору наростаючим підсумком з початку року та складають податкові декларації за формою, встановленою в порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Податкові декларації збору подаються платниками збору органам державної податкової служби у строки, визначені для квартального податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Судом встановлено, що позивач протягом 2010-2013 року був платником збору за спеціальне водокористування, тому відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України повинен був подати податкову декларацію за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Позивач не надав суду документів, підтверджуючих те, що він подав до органів ДПІ податкову декларацію за результатами звітного ІІ кварталу 2013 року та ІІІ кварталу 2013 року,

Отже, у відповідача були наявні підстави для нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2040 грн. згідно п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України за неподання податкової декларації за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Таким чином, штрафні (фінансові) санкції в сумі 2040 грн., визначені Берегівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатської області податковим повідомленням-рішенням від 21.11.2013р. № у порядку та спосіб встановлений законом.

Щодо застосування штрафних санкцій в сумі 7249,92 грн. за 2011 р. суд зазначає наступне.

У відповідності з п.7 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Як встановлено судом, за заниження позивачем суми збору за спеціальне використання води у розмірі 4219,68 грн. за І квартал 2011 року відповідачем визначено штрафну санкцію у розмірі 2109,84 грн. (згідно розрахунку штрафних санкцій за недоплату сум податкових зобовязань).

Відповідно до ст. 328 ПК України платники збору обчислюють суму збору наростаючим підсумком з початку року та складають податкові декларації за формою, встановленою в порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу. Збір сплачується платниками збору у строки, визначені для квартального податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Оскільки вказане порушення податкового законодавства вчинено позивачем в період з 1 січня по 30 червня 2011 р. то відповідно до вимог п.7 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, за вказане порушення штраф застосовується у розмірі не більше 1 грн.

Таким чином Берегівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатської області неправомірно визначено штрафну санкцію у розмірі 2018,84 грн. за заниження позивачем суми збору за спеціальне використання води за І квартал 2011 року.

За таких обставин, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення, в частині застосування штрафних санкцій за заниження позивачем суми збору за І квартал 2011 року у розмірі 2108,84 грн. (2109,84 грн.-1грн. = 2108,84 грн.) є протиправним, у зв'язку з чим підлягає скасуванню

Щодо застосування штрафних санкцій за заниження позивачем суми збору за спеціальне використання води у розмірі за ІІ-IV квартал 2011 року судом встановлено наступне

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій за недоплату сум податкових зобовязань, Відповідач при винесенні оскаржуваних рішень застосував ставку штрафної санкції у розмірі 50% у зв'язку з повторним порушенням податкового законодавства позивачем протягом 1095 днів.

Нормами статей 117, 119 121, 123, 127 128 Кодексу передбачено застосування санкцій за повторне порушення платниками податків податкового законодавства.

Зокрема, пунктом 123.1 статті 123 Кодексу передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному визначені контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тобто вчиненні порушення протягом 1095 днів накладається штраф у розмірі 50 відсотків.

Визначені розглядуваною законодавчої нормою санкції застосовуються не за сам факт повторного виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення протиправних діянь за обставин, передбачених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про повторність вчинених ЕВ „УСБ „Закарпаття у 2011 році порушень п.324.1 ст. 342 Податкового кодексу України, та доказів щодо того що податковим органом вже визначались податкові зобовязання ЕВ „УСБ „Закарпаття з цього податку на протязі 1095 днів.

Відтак за відсутності факту повторного вчинення протиправних діянь за обставин, передбачених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.11.2013р. № підлягає скасуванню в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму, що перевищує 25% нарахованого податкового зобов'язання.

Відповідно, штрафні (фінансові) санкції визначені відповідачем ЕВ „УСБ „Закарпаття повідомленням-рішенням від 21.11.2013р. № за заниження суми збору за спеціальне використання води нормативно та документально підтверджуються в загальній сумі 4611,04 грн., у тому числі:

- 1 грн. відповідно до ч.7 підрозділу 10 розділу ХХ за порушення п.324.1 ст.324 Податкового кодексу України за заниження показників збору за спеціальне використання води, що підлягають сплаті до бюджету, за І квартал 2011р. на 4219,68 грн.;

- 2040 грн., за порушення пп. 49.18.2 п. 49.18. ст. 49 Податкового кодексу України не подання податкових декларацій збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за ІІ квартал 2013 року та за ІІІ квартал 2013 року

- 2570,04 грн. (10281,16 грн. х 25%) відповідно до п.123.1 ст.123 за порушення п. 324.1 ст.324, Податкового кодексу України за заниження показників збору за спеціальне використання води, що підлягають сплаті до бюджету, за ІІ, ІІІ, ІV квартал 2011р. в сумі 10281,16 грн.

В іншій частині, а саме 11628,33 грн. (=16239,37 грн. - 4611,04 грн.) застосування штрафних санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_6 ч. 3 ст. 94 КАС України, 3. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство учбово-спортивна база "Закарпаття" до Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області від 21.11.2013 року № НОМЕР_1 в частині за основним платежем на суму 13898,89 грн. та за штрафними санкціями на суму 11628,33 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Підприємства об'єднання громадян ОСОБА_1 підприємство учбово-спортивна база "Закарпаття" (90202, Закарпатська область, м.Берегове, вул. Корятовича, 1, ідентифікаційний код - 02647591) на користь Державного (відповідного місцевого) бюджету України судовий збір у сумі 730,80 грн. (сімсот тридцять гривень вісімдесят копійок), зарахувавши ці кошти до спеціального фонду (отримувач - УК у м. Ужгород, код ЄДРПОУ отримувача - 38015610, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Закарпатській області, МФО 812016, рахунок № 4002, код класифікації доходів 22030001, Код ЄДРПОУ суду 35231455).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш