Справа № 465/11969/13-а
Суддя: Лозинський Б. М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/465/16/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Лозинського Б.М.

при секретарі- Попик А.Б.

з участю позивача- Флейшар Н. І.

представника позивач- Когут І. І.

представника відповідача- Чміленко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до суду, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2013 року №90 «Про демонтаж самочинних переобладнань на балконі загального користування на вул. І. Левинського, 3» в частині зобовязання ОСОБА_2 власника квартири №6 на вул. І. Левинського, 3 звільнити балкон загального користування від побутових речей.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що на балконі знаходяться лише деревяна тумбочка і крісло, що забезпечують відпочинок членів її сімї, розміщення даних речей на балконі не суперечить вимогам державних будівельних норм, правил та не порушує прав інших осіб.

В судовому засідання позивач та її представник позов підтримала, пояснення надали аналогічні вище наведеним, просили позов задоволити, оскільки того поновити строк звернення до суду, оскільки такий був пропущений з поважних причин.

Представник відповідача адміністративний позов заперечила повністю, вважає, що Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, приймаючи оскаржуване розпорядження, діяла в межах своїх повноважень.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду, на балконі загального користування в будинку №3 по вул. І. Левинського у м. Львові розміщено деревяну тумбу та крісло, які використовуються мешканцями квартири №6 для відпочинку.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №90 від 11.03.2013 року «Про демонтаж самочинних переобладнань на балконі загального користування на вул. І. Левинського, 3» зобовязано ОСОБА_2, власника квартири №6 на вул. І. Левинського, 3, звільнити балкон загального користування від побутових речей.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно визначень термінів, наведених у додатку Б до Державних будівельних норм (ДБН) В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», балкон - це виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку.

З преамбули розпорядження відповідача від 11.03.2013 №90 вбачається, що воно прийняте за результатами розгляду доповідної записки ЛКП «Затишне», висновку міжвідомчої комісії та на підставі статті 152 ЖК України, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 «Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у місті Львові».

За статтею 152 чинного Житлового кодексу Української РСР, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

За частиною 1 статті 376 чинного Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п. п. 1.4.2, 1.4.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005р. за №927/11207, встановлено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків, а переобладнанням є улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Аналізуючи зазначені норми правил, суд вважає, що даний перелік є вичерпним. З огляду на наведене ОСОБА_2 не було здійснено будь-яких робіт по переобладнанню чи переплануванню житла, а розміщення крісла та тумбочки на балконі нормам чинного законодавства не суперечить.

Крім цього, мешканці квартири №5, з квартири яких є вихід на спірний балкон, жодних претензій до власників квартири №6 щодо встановлення тумбочки та крісла не мають, не заперечують щодо їх знаходження балконі на спільному балконі, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою /а.с. 10/.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано жодних доказів в підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача.

Аналізуючи наведе, суд вважає, що розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2013 р., винесене з порушенням чинного законодавства, а тому із врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Оскільки позивач раніше оскаржити розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2013 року №90 не мала змоги, так як не була з ним ознайомлена. Фактично з зазначеним розпорядженням ознайомилась лише в жовтні 2013 року, тобто з часу, коли її син ОСОБА_2 дав їй ознайомитись з позовними матеріалами у цивільній справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення балкона загального користування від побутових речей. Копія зазначеного розпорядження була в додатках до позову. Позивач покликається на те, що зазначене відбулось після отримання сином позивачки ОСОБА_2 судової повістки, яка згідно відтиску поштового штемпеля була направлене йому судом 25.09.2013 року, а відповідно до написів на звороті конверта, які вчинялись працівниками пошти, зазначене поштове відправлення не було вручене ні 27.09.2013 р., ні 30.09.2013 р., а тому враховуючи наведене, слід визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2013 року №90 «Про демонтаж самочинних переобладнань на балконі загального користування на вул. І. Левинського, 3» в частині зобовязання ОСОБА_2 власника квартири №6 на вул. І. Левинського, 3 звільнити балкон загального користування від побутових речей та поновити цей строк.

Керуючись статтями 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 158-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2013 року №90 «Про демонтаж самочинних переобладнань на балконі загального користування на вул. І. Левинського, 3» в частині зобовязання ОСОБА_2 власника квартири №6 на вул. І. Левинського, 3 звільнити балкон загального користування від побутових речей.

Стягнути з місцевого бюджету Франківського району м. Львова в користь ОСОБА_1 68,82 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення постанови, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду особою, яка її подає.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_3