Справа № П/811/1/15
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № П/811/1/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № П/811/1/15 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся з позовною заявою до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (надалі - Відповідач), у якому просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № 000811701 від 12.02.2014 р., яким Позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну сум 340,00 грн.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовував тим, що з 2004 року ним була розпочата процедура припинення підприємницької діяльності та з 2006 року Позивач вважав, що припинив підприємницьку діяльність, і лише у червні 2012 року він дізнався, що ніби-то знову є приватним підприємцем. (а.с.4-11)

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що податковим органом протягом 2000-2010 р.р. не вчинювалось жодних дій щодо перевірки Позивача, який в свою чергу, був повідомлений про припинення його підприємницької діяльності та не мав підстав вважати, що його становище змінилось. (а.с.129-131).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська ОДПІ подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за наслідками проведеної документальної невиїзної перевірки було встановлено, що Позивач несвоєчасно подав податкові декларації про майновий стан і доходи за 2011 та 2012 роки, у зв'язку з чим винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є правомірним.. (а.с.132)

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначав, що відповідачем у судове засідання не було надано на запит суду його особова справа, у зв'язку з чим неможливо спростувати факт неподання ним заяв про припинення підприємницької діяльності у 2004 році. Просив розглядати справу без його участі. (а.с.143-144)

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був зареєстрований 18.08.1998р. як фізична особа-підприємець (а.с.29), перебував на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків.

На підставі наказу №164 від 27.01.2014 р. (а.с.13), відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, Кіровоградською ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за період з 01.01.2011 р. по 10.01.2014 р., за результатами якої складено акт №36/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 31.01.2014 р. (а.с.14-20).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення:

- пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України - несвоєчасне подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2011 рік та 2012 рік;

- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України та пп. "а" п.19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" - неведення обліку доходів і витрат.

Не погодившись із зазначеними висновками Позивачем подано до Кіровоградської ОДПІ заперечення (заяву) від 05.02.2014 р., яке у відповідності до листа від 10.02.2014р. №3809/10/11-23-17-01 залишено без задоволення. Також, позивачу було повідомлено, що податкове повідомлення-рішення щодо встановлених в ході позапланової перевірки порушень буде надіслано у законодавчо встановленому порядку (а.с.31-35).

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 12.02.2014 року № , згідно якого позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб за штрафними санкціями у розмірі 340,00 грн. (а.с.12).

Також, складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.02.2014р. Серії АА №693362 (а.с.21), на підставі якого на позивача, за порушення ч.1 ст.164-1 КУпАП, накладено штраф у розмірі 51,00 грн. шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.02.2014 р. Серії АА №167123 (а.с.22).

На час розгляду справи у суді першої інстанції штрафні санкцій було сплачено позивачем в повному обсязі. При цьому, Позивач просить суд не розглядати це як факт визнання вини, а як бажання мінімізувати негативні наслідки від неправомірних дій відповідача (а.с.23)..

Скасування вказаного податкового повідомлення-рішення і було предметом даного судового спору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом протягом 2000-2010 р.р. не вчинювалось жодних дій щодо перевірки Позивача, який в свою чергу, був повідомлений про припинення його підприємницької діяльності та не мав підстав вважати, що його становище змінилось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

За приписами п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Так, згідно до п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.5. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Приписами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, зокрема порядок припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Так, для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, внаслідок чого державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем

Виносячи спірне податкове повідомлення-рішення, податковий орган виходив з того. що відповідно до даних акту перевірки Позивач, будучи зареєстрованим приватним підприємцем протягом 2011-2012 років, не подавав податкові декларації, чим порушено п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України.

За позицією ОСОБА_1, ним у 2004 р. розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності, та господарською діяльністю з цього часу він не займався. При цьому, ним до податкової була здана Книга обліку доходів і витрат, та подана остання звітність за 2005 рік. Зазначає, що йому в травні 2006р. Відповідач повідомив, що на підставі Інструкції про порядок обліку платників податків, підприємницька діяльність Позивача припинилася на підставі рішення суду. З того часу, ОСОБА_1 вважав, що припинив свою підприємницьку діяльність та лише в жовтні 2012 р. йому стало відомо, що з червня 2012 р. він знову є приватним підприємцем.

За приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, податковим органом не було доведено правомірність прийнятого ними податкового повідомлення-рішення належними засобами доказування.

Так, встановити достовірність факту подання/неподання Позивачем відповідної заяви про припинення підприємницької діяльності неможливо, оскільки згідно листів податкового органу від 24.03.2014р. №33/с/11-28-17-03-17, 29.05.2014р. №4766/10/11-28-17-03-17 та від 26.05.2014р. №15465/10/11-23-17-01 зазначено, що усі документи подані позивачем у 2004 та 2006 роках до податкової інспекції були знищені (а.с.46-47, 48-50, 51-52, 111а).

Неспростовним є і той факт, що Позивач дізнався про те, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець, незважаючи на подання ним відповідних заяв, у жовтні 2012 року, після чого ним велося листування із податковим органом з метою з'ясування обставин, у зв'язку з якими його підприємницька діяльність не була припинена. (а.с.24-28,31-52)

У зв'язку відсутності вини Позивача у несвоєчасному поданні податкової звітності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

За таких обставин та у межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни судового рішення - відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № П/811/1/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко