Справа № 2-2278/10
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-2278/10

29.08.2010 року м.Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши позовну заяву Бердичівської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права власності на майно у зв»язку з його знищенням, -

ВСТАНОВИВ: Позивач - Бердичівська міська рада Житомирської області, звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом про припинення права власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на майно у звжзку з його знищенням.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.І ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ (підвідомчість справ) визначена ст. 17 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті З КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між: двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган дероісавної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником, спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Частина 2 статті 17 КАС України встановлює категорії публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдищія адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ, зокрема:

- спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо

оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів

індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

· спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

· спори між: суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

·

· спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

· спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

- спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень.

Саме ж поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті З КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Право на судовий захист закріплено у ст. 6 КАС України, відповідно до ч.1 якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, однак згідно з ч.З цієї ж статті, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Закріплений у КАС України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між: окремими її елементами. Відповідно до ст. ст. 18, 19, 20, 21 КАС України встановлено предметну, територіальну, інстанційну підсудність та підсудність пов 'язаних між: собою вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя, відповідно до ч.4 ст. 107 КАС України, вирішує протягом трьох днів з дня надходження позовної заяви до адміністративного суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви, у разі залишення позовної заяви без руху.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі згідно із ч.2 ст.107 КАС України, на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, відповідно до п.4, п.б ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує,зокрема, чи:

- належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

- немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або

відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим

Кодексом.

Враховуючи викладене, суд констатує, що позивачем у позовній заяві не вказано на підставі норми якого закону передбачено його право звертатися до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до фізичної особи (яка не є і не може бути суб'єктом владних повноважень) про припинення права власності, крім того, позивачем не заявлено разом з вказаною вимогою вимогу про вирішення публічно-правового спору.

У сукупності вказані обставини унеможливлюють розгляд поданого позивачем позову у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, та відповідно до ч.б цієї ж статті роз'яснює позивачу, що розгляд такої справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідачами визначено фізичних осіб.

Керуючись ст.ст.1, 2, 3, 6, 7, 8, 9, 17, 21, 107, 109, 158, 159, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Бердичівської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права власності на майно у зв»язку з його знищенням -відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати Бердичівській міській раді Житомирської області разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне

оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу,

якщо її не скасовано, вона набирає законнрї сили після закінчення апеляційного розгляду

справи.

Суддя