Справа № 335/5964/15-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5964/15-а 2-а/335/123/2015
(в порядку скороченого провадження)
6 липня 2014 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити розрахунок пенсії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити розрахунок пенсії, в обґрунтування якого вказав, що з 18 червня 2010 року він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». При розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби, з огляду на що він отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством. 26 лютого 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат, однак листом відповідача № 46/с-9 від 30 березня 2015 року у здійсненні такого перерахунку йому було відмовлено. Посилаючись на положення Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії з урахуванням вказаних вище виплат, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням зазначених виплат та здійснити виплату перерахованої пенсії з для її призначення 18 червня 2010 року.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2015 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
3 липня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову, застосувати під час розгляду справи положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ) з 19 червня 2010 року (а не з 18 червня 2010 року як зазначає позивач), що підтверджується відповідним протоколом УПФУ про призначення пенсії від 29 червня 2010 року № 822710, копія якого наявна в матеріалах справи. З цього протоколу також вбачається, що позивачеві було призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати державного службовця. З матеріалів справи вбачається, що при призначенні пенсії відповідачем було враховано такі довідки Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області: від 18 червня 2010 року № 1389, в якій зазначено надбавки та премії за період з 1 липня 2008 року по 31 травня 2010 року; від 18 червня 2010 року № 1388 про підтвердження стажу державної служби позивача; від 18 червня 2010 року № 1390 про розмір заробітної плати, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг.
Позивач, вважаючи, що УПФУ невірно обчислено розмір пенсії, звернувся до відповідача із заявою від 18 березня 2015 року про доручення до пенсійної справи нової довідки про складові заробітної плати та проведення перерахунку пенсії з дати призначення, з доданням до заяви довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 12 березня 2015 року № 01-04/0113 за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1.
30 березня 2015 року УПФУ надано відповідь позивачеві за № 46/с-9 про відмову в перерахунку пенсії, яка мотивована тим, що заробітна плата державного службовця згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». Зазначеною Постановою не передбачено включення до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати. На теперішній час пенсія розрахована вірно. З вказаних підстав, ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відмовлено.
Зазначена позиція також була підтримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про що позивачеві надано відповідь від 3 червня 2015 року № 387/С-9.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач 18 червня 2015 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Оскільки позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно з листом відповідача від 30 березня 2015 року, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.
Спірні правовідносини врегульовані загальними нормами, якими є положення Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними нормами, що містяться у Законі України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та Законі України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі № 1788-XII), у редакціях, чинних на час здійснення розрахунку розміру пенсії позивачеві при її призначенні.
Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90% заробітної плати.
Як вбачається з протоколу УПФУ від 29 червня 2010 року № 822710, пенсія ОСОБА_1 призначена 19 червня 2010 року у розмірі 90% заробітної плати.
У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.
Що стосується врахування для обчислення пенсії індексації доходів позивача, то на підставі ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону визначено, що індексація доходів працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.
Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених положень законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, до складу заробітної плати для обчислення пенсії входять також і суми матеріальної допомоги, і індексації.
Вказані висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є обовязковими для суду відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України.
Суд зазначає, що статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45 цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Судом встановлено, що позивачем 18 березня 2015 року разом із заявою про перерахунок пенсії було надано до УПФУ для здійснення перерахунку пенсії довідки Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 12 березня 2015 року № 01-04/0113 за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1. Як вбачається з довідок, ОСОБА_1 за період з 1 липня 2008 року по 31 травня 2010 року було нараховано виплати, на які були нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Ці виплати складаються, у тому числі, з матеріальної допомоги та суми індексації на заробітну плату.
Оскільки заяву та зазначену довідку подано позивачем після 15 числа місяця, тому перерахунок пенсії позивача мав бути проведений відповідачем з 1 квітня 2015 року.
За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмову в перерахунку пенсії, з огляду на що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобовязання УПФУ здійснити з 1 квітня 2015 р. перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби. Суд зазначає, що у позовній заяві позивач просив виходити при перерахунку пенсії з розміру 80% заробітної плати, однак, оскільки судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена саме у розмірі 90%, суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 11 КАС України вважає за можливе у цій частині вийти за межі позовних вимог з метою повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача, з приводу яких виник спір.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання здійснити виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації за весь час з дня призначення пенсії, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позивач до 18 березня 2015 року не звертався до УПФУ та не надавав відповідної довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії, в якій би зазначались відомості про отримані суми матеріальної допомоги та індексації, з яких були сплачені внески або збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Також позивач не звертався з вимогами, які б стосувались неправомірності розрахунку його пенсії під час її призначення.
Суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обовязків, встановлені законом умови їх реалізації.
Оскільки позивач не звертався до відповідача з відповідними вимогами про протиправність здійсненого йому розрахунку розміру пенсії із наданням відповідної довідки, і це питання, відповідно, УПФУ не розглядалось, суд приходить до висновку, що з боку відповідача відсутні будь-які протиправні дії, які призвели до порушення прав позивача в цій частині.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у письмових запереченнях проти позову на вимоги нової редакції Закону України «Про державну службу», що діє з 1 січня 2015 року, а також на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, оскільки вони прийняті вже після призначення пенсії позивачеві. Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, та офіційного тлумачення цієї статті, наданого в рішенні Конституційного Суду України №1 - рп/99 від 09 лютого 1999 року (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, в даному випадку відсутні підстави розповсюджувати на спірні правовідносини дію законів, які були прийняті після їх виникнення.
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 73,08 гривні.
На підставі викладеного, ст.ст. 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці», ст.ст. 1, 2, 10 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 41, 42, 43, 45 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», рішень Конституційного Суду України від 01.10.1998 у справі № 13-рп/98, від 07.05.2002 у справі № 1-1/2002, №1 - рп/99 від 09 лютого 1999 року, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити розрахунок пенсії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 1 квітня 2015 року його пенсії, призначеної 19 червня 2010 року у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити з 1 квітня 2015 р. перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 6 липня 2015 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова