Справа № 159/3318/15-а
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3318/15-а
Провадження № 2-а/159/125/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

при секретарі Жукової Ю.В.

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 08.04.2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП стосовно неї та видано постанову у справі про адміністративне правопорушення, в якій субєкт, який її видав, посилаючись на ті ж фактичні дані, що й у протоколі притягнув її до адміністративної відповідальності і наклав адміністративне стягнення у виді направлення зібраних матеріалів на адміністративну комісію при Ковельській міській раді.

Згодом вона отримала лист від адміністративної комісії при виконавчому комітету Ковельської міської ради із запрошенням на засідання, однак направила в їх адресу клопотання з проханням надати їй не менше пяти днів для ознайомлення з матеріалами адміністративного провадження щодо неї. Ознайомившись з матеріалами, подала в адмінкомісію свої письмові пояснення з правовим обґрунтуванням своєї незгоди із складаними протоколом та постановою щодо неї. 03.06.2015 року адміністративною комісією було видано оскаржувану постанову і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Позивачка вказує, що вона, як продавець, здійснювала роздрібну торгівлю пива за адресою: м. Ковель, вул. П.Могили, 2 на підставі усіх встановлених законом видів дозволів та ліцензій у передбаченому для такого виду торгівлі спеціалізованому відділі супермаркету «Слайга», торгівля пивом в якому не забороняється жодним нормативним актом, у тому числі й вказаним у протоколі та постанові рішенням міської ради. Можливість встановлення обмежень часу протягом якого може здійснюватись продаж алкогольних напоїв, в тому числі, щодо припинення продажу в певний час до закінчення роботи торгівельного закладу законом не передбачається. Крім цього, органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями, щодо встановлення обмежень продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива. Вказує, що рішення Ковельської міської ради від 11.03.2015 року № 68/47 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» прийняте з перевищенням наданим їй законом повноважень, а тому є необовязковим для виконання.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримували повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та письмове заперечення, в якому зазначив, що адміністративна комісія діє відповідно до рішення Ковельської міської ради від 13.10.2011 року № 431 м. Ковель «Про затвердження Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті міської ради». Зазначає, що при розгляді справи адмінкомісією, як це вимагає ст. 252 КУпАП було оцінено як кожен доказ окремо, так і їх сукупність. Адже, правильна оцінка доказів це найважливіша умова прийняття законного, обєктивного, обґрунтованого і правильного рішення у справі. Оскільки, оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи, то це означає, що під час повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи у посадових осіб формується своя певна думка щодо конкретної справи, яка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадові особи керуються своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві, тим більше коли справа стосується продажу алкоголю неповнолітнім. Тому, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, постановою № 23 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради від 03 червня 2015 року позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Як вбачається з цієї постанови, суть правопорушення полягає в тому, що 08.04.2015 року, ОСОБА_1 близько 22 год. 33 хв., продала в магазині «Слайга» в м. Ковель, вул. П.Могили, 2а, одну пляшку пива ємкістю 0,5 л. марки «Жатеський гусь», що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП та рішення Ковельської міської ради від 11.03.2015 року № 68/47 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Рішенням Ковельської міської ради «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» № 68/47 від 11.03.2015 року, вирішено обмежити роздрібну торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного) у стаціонарних обєктах торгівлі, малих архітектурних формах та у закладах торгівлі, розміщених в окремих будівлях, крім закладів ресторанного господарства на території м. Ковеля з 22.00 до 08.00 години.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.6 ст.6 Господарського кодексу України, одним із загальних принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Статтею 23 Господарського кодексу України встановлено, що органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно з ч.1 ст.43 Господарського кодексу України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Стаття 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлює, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

У розрізі наведених положень, суд звертає увагу, що продаж алкогольних напоїв при наявності ліцензії та відповідно до діючого законодавства України є дозволеним видом підприємницької діяльності.

При цьому, Закон України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" чітко встановлює порядок та умови продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв.

Так, відповідно до змісту ст.15-3 даного Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв: 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

На час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Ковельська міська рада, приймаючи рішення від 11.03.2015 року № 68/47 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» вийшла за межі наданих їй законом повноважень, так як до компетенції органів місцевого самоврядування не відноситься право на встановлення суб'єктам господарювання постійних часових обмежень щодо реалізації алкогольних та слабоалкогольних напоїв, що призвело до порушення прав позивачки, як продавця супермаркету «Слайга», який має право на реалізацію алкогольних напоїв, а відтак винесену постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 8-11, 41, 71, 72, 86, 158-163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 6, 23, 43 ГК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 15, 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробі» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 23 від 03.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КпАП України скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_3