Справа № 2н/0270/57/12
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2012-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 червня 2012 р. Справа № 2н/0270/57/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вергелеса Андрія Валерійовича,

Суддів: Богоноса Михайла Богдановича

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі за позовом: ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів, компенсації втрати частини заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючих суддів в зв'язку з порушенням термінів їх виплати

ВСТАНОВИВ :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів, компенсації втрати частини заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючих суддів в зв'язку з порушенням термінів їх виплати прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області щодо не повного обсягу нарахування та виплати заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати судді Могилів-Подільського районного суду Вінницької області Совгирі Дмитру Івановичу. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо не врахування при розробленні проектів Державного бюджету України на 2006 - 2009 роки вимог постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 р. "Про оплату праці суддів". Стягнуто з Міністерства фінансів України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Державного казначейства України на розрахункові рахунки Державної судової адміністрації України для виплати ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі та компенсації у зв'язку з порушенням термінів виплати частини заробітної плати за період з 01.05.2008 року по 28.02.2010 в розмірі 88861,29 ( вісімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят одну) грн. 29 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Дане рішення набрало законної сили.

Постановою КААС від 24.05.2011 року постанову ВОАС від 19.08.2010 року скасовано в частині стягнення з Міністерства фінансів України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Державного казначейства України на розрахункові рахунки ДСА України для виплати ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі та компенсації у звязку з порушенням термінів виплати частини заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2010 в розмірі 88861,29 грн. та ухвалено в цій частині нову постанову, якою стягнено на користь ОСОБА_2 з Державної судової адміністрації України з Єдиного рахунку Державного бюджету України №4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень суддів на користь суддів частину заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2010 в розмірі 88861,29 грн. В інщій частині постанову ВОАС від 19.08.2010 року залишено без змін.

Рішення суду мотивовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці суддів" затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Вищих Спеціалізованих судів, апеляційних і місцевих судів, згідно з додатку 1-6. Посадові оклади, передбачені цією постановою встановлювались, виходячи із кількості розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 доповнено Постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року пунктом 4-1 такого змісту: "Установити, що розміри посадових окладів передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не проводиться."

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007 року, що набула законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до держави Україна, Кабінету Міністрів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, про визнання протиправною бездіяльності та окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 року визнано протиправною та скасовано п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці суддів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2009 р. згадані судові рішення залишені без змін.

Таким чином, суд вважає, що вказаними рішеннями в повному обсязі відновлено положення Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці суддів" у співвідношенні посадових окладів до розміру мінімальної заробітної плати, яка набрала чинності з 01.01.2006 року. Тобто, розмір посадового окладу суддів повинен встановлюватись виходячи з розміру мінімальної заробітної плати помноженому на відповідний коефіцієнт та змінюватись відповідно зі зміною розміру заробітної плати.

В рішенні Конституційного Суду України від 24.06.1999 року № 6-рп/99 у справі про фінансування судів зазначено, що видатки державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією України і не можуть бути скорочені органами законодавчої або виконавчої влади нижче того рівня, який забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про статус суддів", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, гарантії незалежності суддів не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами. Фінансове та матеріально-технічне забезпечення суддів і судів гарантується державою.

В рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, справа № 1-15/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), положення ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Конституції України у взаємозвязку із положеннями ст. 11, 44 Закону України "Про статус суддів" створюють механізм захищеності судової влади, який Верховна Рада України повинна врахувати, приймаючи Державний бюджет України на відповідний фінансовий рік. Зменшення (в тому числі шляхом зупинення дії окремих нормативних актів) видатків Державного бюджету на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і незалежного здійснення правосуддя, нормального функціонування судової системи, що може призвести до зниження довіри громадян до державної влади, загрожувати реалізації гарантованого Конституцією України права людини і громадянина на судовий захист.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що недоотримана позивачем заробітна плата підлягає стягненню на його користь з Державної судової адміністрації України шляхом зобовязання Державного казначейства України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені ДСА України за бюджетною програмою КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

30.03.2012 року Державною судовою адміністрацією України до Вінницького окружного адміністративного суду подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270.

Обґрунтовуючи свої доводи, заявник посилається на те, що підставою для ухвалення рішення суду першої інстанції від 19.08.2010 року була постанова Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року, якою визнано протиправним та скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Разом із тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2011 року у адміністративній справі № 2а-7271/11/2670 задоволено заяву ДСА України про перегляд судового рішення у звязку із нововиявленими обставинами та скасовано постанову Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів і в задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2012 р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2011 р. у адміністративній справі № 2а-7271/11/2670 залишено без змін.

У звязку із цим заявник просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час, дату та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 252 та ч. 6 ст. 128 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 слід задовольнити, враховуючи наступне.

Особливості провадження за нововиявленими обставинами визначені главою 4 розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу, у зв'язку з нововиявленими обставинами може бути переглянута постанова або ухвала суду, що набрала законної сили.

Статтею 246 Кодексу передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, на яку посилається заявник, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Суд встановив, що при ухваленні постанови 19.08.2010 року Вінницький окружний адміністративний суд виходив з того, що пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці суддів" є незаконним, оскільки скасований постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007 року у справі № 2-а-84/07, яка набрала законної сили. При цьому, дане судове рішення було покладено в основу постанови, про перегляд якої подано заяву, і розглядалося судом як визначальна обставина для ухвалення рішення на користь позивача.

Разом із тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2011 року в адміністративній справі № 2а-7271/11/2670, яка набрала законної сили 01.03.2012 року, задоволено заяву ДСА України про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та скасовано постанову Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2005 р. № 865 "Про оплату праці суддів".

Як видно з її змісту, приймаючи зазначену постанову, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 не скасовуються і не змінюються, а, навпаки, встановлюються надбавки та доплати за виконання особливо важкої роботи, за науковий ступінь, для вирішення соціально-побутових питань, а також визначено порядок преміювання тощо. Не містять у собі усі оскаржувані постанови Кабінету Міністрів України положень щодо обмеження прав суддів на забезпечення державою благоустроєним житлом, додатковою житловою площею, надання безоплатного користування усіма видами транспорту, обов'язкового страхування життя та здоров'я за рахунок коштів державного бюджету. Також вони не передбачають будь-якої заборони щодо застосування до грошових доходів суддів, як і до доходів інших громадян, механізму їх підвищення шляхом індексації відповідно до положень Закону України "Про індексацію грошових доходів громадян". При прийнятті оскаржуваних постанов Кабінет Міністрів України не зменшив розрахунок посадових окладів суддів, а, отже, й не обмежив їх матеріальний та соціальний захист.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддям є чинною та підлягає застосуванню при вирішенні по суті публічно-правового спору у даній справі.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняття Окружним адміністративним судом м. Києва постанови від 28.07.2011 року в адміністративній справі № 2а-7271/11/2670, якою скасовано постанову Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці суддів", є нововиявленою обставиною, а сам факт скасування постанови Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року свідчить про безпідставність заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відтак, з урахуванням того, що заробітна плата ОСОБА_2 в оспорюваний період виплачувалася на підставі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці суддів", а чинність цієї постанови відновлено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2011 року в адміністративній справі № 2а-7271/11/2670, на переконання суду, достатніх правових підстав для задоволення вимог позивача немає.

З огляду на викладене, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Щодо розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Виходячи зі змісту положень частини 5 статті 94 КАС України, з огляду на відсутність понесених ДСА України судових витрат, суд не знаходить підстав для такої компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплаченої заробітної плати задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 року в адміністративній справі № 2а/2851/10/0270 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, щомісячному грошовому утриманню працюючих суддів, компенсації втрати частини заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючих суддів в зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Копію постанови надіслати сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Вергелес Андрій Валерійович

Суддя Богоніс Михайло Богданович

Суддя Чернюк Алла Юріївна