Справа № 813/9349/13-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. № 876/4445/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Щерби С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівморепродукти» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

12.12.2013 ТОВ «Львівморепродукти» звернулося в суд із адміністративним позовом до ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № від 14.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.11.2013 Товариство подало відповідачу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених ним помилок № та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до податкової декларації з ПДВ (Додаток №5) від 11.11.2013 № за вересень місяць 2013 року, у якому зазначив про виключення з податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 18148,43 грн, яка була включена на підставі податкової накладної за № 288 від 09.09.2013 по контрагенту - ПП «Торговий дім «Українська рибна компанія», оскільки позивачу стало відомо про не включення цим контрагентом зазначеної податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних; відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у прийнятті уточнюючого розрахунку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2014 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області від 14.11.2013 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ «Львівморепродукти» за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 4537,11 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та, враховуючи доводи та зміст апеляційної скарги, оскаржив її в апеляційному порядку в частині задоволення позову. Вважає, що така в цій частині прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її в цій частині скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що згідно наявною в базах даних інформацією, контролюючим органом платнику було визначено суми податкового зобов'язання з ПДВ податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2013 № , а отже відповідач правомірно під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення штраф визначив у розмірі 50% від суми заниження податкового зобов'язання.

Враховуючи те, що усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2013 року ТОВ «Львівморепродукти», за результатами якої складено акт від 31.10.2013 № 436/19/2211/25236666.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 200.1, 200.2 статті 200 та пункту 201.10 статті 201 розділу 5 Податкового кодексу України, пункту 4.1 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228, а саме: включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 18148,43 грн. на підставі податкової накладної за № 288 від 09.09.2013 по контрагенту ПП «Торговий дім «Українська рибна компанія», яка не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У акті зазначається, що до платника підлягає застосуванню штраф на підставі абз.4 п.123.1 ст. 123 розділу V Податкового кодексу України (50%).

На підставі акта перевірки від 31.10.2013 № 436/19/2211/25236666 ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 14.11.2013 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «Львівморепродукти» за платежем податок на додану вартість на 27222,65 грн, з яких 18148,43грн зобов'язання за основним платежем, 9074,22 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, оскільки виходячи з положень пунктів 200.1, 200.2, 200.10 ст. 200, пункту 123.1 ст. 123 ПК України, оскаржене податкове повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов'язання на суму 22685,54 грн є правомірними, так як позивач до декларації з ПДВ за вересень 2013 року включив суму податкового кредиту по податковій накладній від 09.09.2913 № 288, яка не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. При цьому, суд відхилив посилання позивача на те, що ним цю помилку було самостійно виправлено шляхом подання уточнюючого розрахунку від 11.11.2013, оскільки всупереч пункту 50.2 ст. 50 ПК України, такий був поданий вже після проведення перевірки. Однак, суд першої інстанції вказав на протиправність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкції у розмірі 50%, як за повторне правопорушення, оскільки податкове повідомлення-рішення від 03.10.2013 № , на яке податковий орган посилається як на первинне правопорушення, скасоване постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2014 по справі № 813/7686/13-а, що набрала законної сили. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 25% від суми заниження податкового зобов'язання, а не у розмірі 50%, як це зроблено відповідачем.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції переглядає в межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог, у якій фактично така і оскаржена позивачем. У частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена, а тому така у цій частині в апеляційному порядку не переглядається, що узгоджується з правовою позицією викладеною у п. 13.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в оскарженій частині, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 4537,11 грн, з огляду на таке.

Згідно п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на наведену норму, підвищений розмір штрафу у розмірі 50% від суми заниженого податкового зобов'язання, застосовуються тільки у тому випадку, якщо має місце повторність визначення контролюючим органом протягом 1095 днів суми податкового зобов'язання.

При цьому, слід ураховувати положення п. 56.18 ст. 56 ПК України, якою визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач як на правомірність застосування штрафу у розмірі 50% від суми заниження податкового зобов'язання, посилається на податкове повідомлення-рішення від 03.10.2013 № . Однак, податковим органом не враховано того, що вказане податкове повідомлення-рішення є неузгодженим, так як оскаржувалось позивачем у судовому порядку, за результатами чого таке скасоване постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2014 по справі № 813/7686/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій лише у розмірі 25 відсотків, а не 50 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині застосування до ТОВ «Львівморепродукти» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 4537,11 грн підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на суму 4537,11 грн, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 квітня 2014 року у справі № 813/9349/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 06.07.2015.