Справа № 2015/970/2012
Суддя: Шабас О. С.
Дата ухвалення: 2012-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №: 2015/970/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

«02» липня 2012 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.

при секретарі: Цилюрик Т.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень Інспектора ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до Інспектора ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання неправомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасування винесеної відповідачем відповідної постанови АН1 №148378 від 30.05.2012 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 послався на те, що відповідач, являючись посадовою особою органу державної влади - ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області, якій чинним законодавством України надане право вирішення питань щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, в зазначений день без достатніх на те законних підстав склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс вищезазначену постанову про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, ОСОБА_1, керуючи в цей день транспортним засобом, діяв у повній відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України), відповідач же формально віднісся до оцінки його дій, залишивши при цьому поза увагою пояснення позивача, у зв`язку з чим допустив помилку при притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністі.

Відповідач ОСОБА_2 являючись суб`єктом владних повноважень і будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АН1 № 646780, складеного 30 травня 2012 року інспектором ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 водія автомобіля НОМЕР_1, останній в зазначений день, о 14-40 годин, керував зазначеним вище автомобілем на 420 км автомобільного шляху Заминка-Луганськ-Ізварино та перетнув суцільну смугу розмітки 1.1, чим порушив вимоги п.п.8.5.1, 34 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Постановою того ж інспектора ДАІ АН1 №148378 від 30.05.2012 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вищезазначене адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 8).

Так, як зазначив позивач у адміністративному позові, вказані в постанові факти не відповідають дійсності, а саме: 30 травня 2012 року він, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_2, який належить йому на праві особистої власності, дійсно рухався 420 км автомобільного шляху Заминка-Луганськ-Ізварино і був зупинений інспектором ДАІ, який звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху та склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову. Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною і не обґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю складу адміністративного правопорушення та з грубими порушеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного. По-перше, він не скоював правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Про це він повідомив інспектора ДАІ. Позивач пояснив, що він їхав по своїй полосі руху, але попереду нього рухався транспортний засіб на швидкості менше 30 км на годину, в звязку з чим, він був змушений обігнати його перетнувши суцільну смугу, що дозволяється ПДР . Окрім цього, на думку позивача складена постанова не відповідає вимогам положень ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.16 Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки в постанові відсутні дані про повне найменування органу де працює інспектор та печатка. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення та постанова по справі про адміністративне правопорушення винесені з грубими порушеннями. Жодних свідків, які б підтвердили порушення ним ПДР України не було і в протоколі про адміністративне правопорушення вони не вказуються. Висновки відповідача про порушення ним ПДР України не підтверджені належними доказами. Зазначена обставина, на думку позивача, свідчить про формальний підхід інспектора ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 до оцінки усіх обставин правопорушення.

Як встановлено судовим розглядом, єдиним доказом скоєння позивачем по даній справі вищезазначеного адміністративного правопорушення є протокол та постанова, складені інспектором, однак свідки чи поняті при цьому відсутні. ОСОБА_1 факт порушення ним Правил Дорожнього руху не визнає. Інших доказів порушення ним Правил дорожнього руху суду не надано.

За таких обставинах суд розцінює це як неналежний доказ відповідного порушення водієм ОСОБА_1 конкретних правил безпеки дорожнього руху, а тому вважає його винність в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.

При цьому суд зважає на те, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160,161,162, 163 КАС України, ст.ст. 1,2,9,23,122,247,288 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень Інспектора ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора ДПС Красноармійського взводу ДПС при УДАЇ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим скасувати винесену ним від 30 травня 2012 року постанову АН1 №148378 по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

ОСОБА_3.