Справа № 809/2337/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа № 809/2337/15

м. Івано-Франківськ

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Котик Д.М.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості-виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 5390,34 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 міський центр зайнятості-виконавча дирекція Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 6390,34 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 на час перебування на обліку в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості, як безробітна, в період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року отримувала допомогу по безробіттю одночасно з допомогою по погляду за інвалідом, що є порушенням норм чинного законодавства, а тому сума виплаченого грошового забезпечення по безробіттю підлягає поверненню.

До початку розгляду справи по суті представником позивача подано клопотання про зменшення позовних вимог, так як несплаченими залишаються кошти в розмірі 5390,34 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце судового розгляду належно повідомлена.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 12.02.2014 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_1 міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с.7).

Тоді ж, 12.02.2014 року, їй надано статус безробітної особи і призначено допомогу по безробіттю відповідно до ст.23 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Як вбачається із розрахунку позивача, відповідач в період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року отримала допомогу по безробіттю в сумі 8 390, 34 грн (а.с. 8).

Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області проведено ревізію використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в ОСОБА_1 центрі зайнятості за період з 01.10.2011 року по 01.01.2015 року, про що складено акт за № 04-21/03 від 17.04.2015 року (а.с. 9 - 10).

Згідно вказаного акту встановлено, що ОСОБА_1 міським центром зайнятості призначено ОСОБА_3 допомогу по безробіттю з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року. Також Департаментом соціальної політики виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради призначено ОСОБА_3 щомісячну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи ОСОБА_4 (27.06.1986 р.н.) з 01.10.2012 року по даний час. Виходячи з вищевказаного, ОСОБА_1 міським центром зайнятості за період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року безпідставно нарахована та виплачена ОСОБА_3 допомога по безробіттю в сумі 8 390,34 гривень. Крім того, Центр зайнятості листом від 26.03.2015 №934-02/12-15 звернувся до Департаменту соціальної політики виконкому ОСОБА_1 міської ради, щодо отримання соціальних допомог ОСОБА_3 Департамент соціальної політики виконкому ОСОБА_1 міської ради листом від 03.04.2015 №872/11-0013 повідомив Центр зайнятості про те, що ОСОБА_5 одержує відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року за №1192 щомісячну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи.

Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

В частині 1 статті 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття зазначено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Закон України Про зайнятість населення визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 1 даного Закону безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

У відповідності до статті 4 вищевказаного Закону до зайнятого населення зоокрема, належить особа, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за ним відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на відповідача покладено обовязок, повідомити позивача про отримання грошової допомоги на догляд за інвалідом ІІ групи, оскільки вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а її наявність у відповідності Закону України Про зайнятість населення є перешкодою у наданні відповідачу статусу безробітного.

Як вже було встановлено судом, в період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року відповідачу, як безробітній особі, виплачено 8 390, 34 грн. допомоги по безробіттю (а.с. 8).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 60/62 від 13.02.2009 року затверджено Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним. Цей Порядок визначає механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, пункту 16 частини першої статті 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні та частини третьої статті 22 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 2 цього Порядку, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

В пунктах 6, 7 Порядку встановлено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Наказом ОСОБА_1 центру зайнятості від 29.04.2015 року за № 167 вирішено вжити заходів, щодо повернення ОСОБА_3 коштів у сумі 8 390, 34 грн. виплачених, як допомога по безробіттю за період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року (а.с. 11).

Позивач відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 60/62 від 13.02.2009 року, направив відповідачу повідомлення за № 1381-06/19-15 від 05.05.2015 року, щодо повернення виплаченої допомоги по безробіттю за період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року в розмірі 8 390, 34 грн. (а.с.12).

Однак, на час подання даного позову відповідачем повернуто кошти ОСОБА_1 міському центру зайнятості частково в сумі 2000 грн. та 1000 грн. на час розгляду даної справи по суті, внаслідок чого від центру зайнятості до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 5 390, 34 грн.

Згідно ч. 1 ст. 34 Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою

Частиною третьою статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття протиправно отримав допомогу по безробіттю за період з 19.02.2014 року по 15.11.2014 року.

Залишок суми, яка підлягає поверненню відповідачем ОСОБА_1 міському центру зайнятості становить 5 390, 34 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 76000) на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості-виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття () кошти в сумі 5 390 (пять тисяч триста девяносто) грн. 34 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 06.07.2015 року.