Справа № 22а-2149/11р.
Суддя: Власенко О. В.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-2149/11р.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів : Власенка О.В., Юзюка О.М.,

діючи відповідно до Закону України "Про внесення змін до розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами", розглянула в порядку письмового провадження справу № 22а-2149 за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 7 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області про стягнення відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни недоплаченої грошової допомоги як дитині війни,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд з вказаним позовом зазначала, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війнивона має статус дитини війни. На підставі ст. 6 цього ж Закону пенсія дітям війни підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем така допомога виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач просив стягнути з відповідача відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни недовиплачену грошову допомогу як дитині війни за 2007-2009 роки.

Рішенням Деражнянського районного суду від 7 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними (незаконними) дії управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі та зобовязано виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно, із врахуванням виплат, проведених у 2008-2009 роках. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що на законодавчому рівні не визначено джерела фінансування виплат щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни, порядок нарахування та органи, які повинні здійснювати ці виплати. Також вказує, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, у зв'язку з чим, питання, з розрахунку якого саме розміру мінімальної пенсії слід здійснювати перерахунок пенсії, є невизначеним. При винесенні постанови судом не враховано, що Пенсійний фонд України дії на підставі Положення "Про Пенсійний Фонд України", яким визначений вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які виключно використовуються за призначенням і вилученню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

__________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 Справа № 22а-2149

Доповідач Власенко О. В. Категорія № 10.3.1

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнидітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війниі відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Частиною 2 статті 8 і частиною 3 статті 22 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 і ст. 7 Закону № 2195-ІV державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікпризупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Статтею 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквстановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення ст. 71 Закону України Про державний бюджет на 2007 рікщодо зупинення дії статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в наступній редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистудане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції закону, яка діяла до 1 січня 2007 року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію у вказані періоди, є обґрунтованими.

Судом підставно не були взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняі згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів також звертає увагу, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбаченого Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванняперерахунку пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Зазначені обставини правильно враховані судом першої інстанції при розгляді даної справи.

З вказаних мотивів доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Підстав для скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі залишити без задоволення.

Рішення Деражнянського районного суду від 7 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.В.Власенко