Справа № 398/2848/15-а
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2848/15-а
УХВАЛА

"30" червня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Крімченко С.А. при секретарі Куліковій В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради, третя особа - державна екологічна інспекція у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

Встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олександрійської міської ради, третя особа - державна екологічна інспекція у Кіровоградській області і просив:

- визнати протиправною бездіяльність Олександрійської міської ради, яка полягає у не проведенні зміни категорії земельної ділянки, не розроблення проекту прибрежно - захисної смуги та не встановлення її меж в натурі стосовно фактично існуючого водного обєкту, який на публічній кадастровій карті України має відповідні координати: район - Олександрія, зона-15, квартал-657 (залишкова траншея вугледобувного розрізу « Байдаківський»;

- зобовязати Олександрійську міську раду вчинити дії щодо зміни категорії земельної ділянки, розроблення проекту прибрежно - захисної смуги та встановлення її меж в натурі стосовно фактично існуючого водного обєкту, який на публічній кадастровій карті України має відповідні координати: район - Олександрія, зона-15, квартал-657 ( залишкова траншея вугледобувного розрізу « Байдаківський».

В позові зазначено, що Олександрійською міською радою впритул до водойми надаються земельні ділянки для садівництва та ведення селянського господарства. Наведений перелік 23-х земельних ділянок із зазначенням кадастрових номерів та площі. Але не зазначено, кому належать дані земельні ділянки, на підставі якого рішення та де вони знаходяться.

Зазначено також, що Олександрійській міській раді Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області були направлені приписи, якими зобовязано провести зміну категорії земельної ділянки, розроблення проекту прибрежно-захисної смуги та встановлення її меж в натурі. Вимоги припису не виконані.

В іншій частині позову цитуються лише норми Земельного Кодексу України. До позовної заяви були долучені лише два (2) листа з державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про невиконання припису Олександрійською міською радою і про те, що земельні ділянки стосовно яких направляв запит позивач, входять до складу СГТ « Івушка». До позову не долучено ні припис, який направлявся Олександрійській міській раді, ні рішення місцевого самоврядування про надання земельних ділянок, ні інформація кому належать ті 23 земельні ділянки, зазначені в позовній заяві.

Згідно автоматичного розподілу 04.06.2015 року справа розподілена судді Крімченко С.А.

В звязку з тим, що позовна заява формально відповідала вимогам ст.ст. 105, 106 КАС України та був сплачений судовий збір, то ухвалою судді від 05.06.2015 року було відкрито провадження у справі і призначений розгляд справи на 21.08.2015 року.

Але 25.06.2015 року позивач подав заяву про відвід судді. Дана заява передана судді 26.06.2015 року.

Відвід мотивований тим, що 23.01.2015 року Олександрійською міською радою були прийняті рішення №1541, №1542 та №1543. Відповідно до пункту 1 вказаних рішень було внесено зміни до пункту 9 рішення Олександрійської міської ради від 30.09.2011 року № 344 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду», а саме уточнено розмір земельної ділянки та викладено даний пункт в новій редакції. А саме, зазначено про погодження та надання обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство « Геолог-2» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність кооперативу та його членам земельної ділянки суміжною з вул. Коваленко,28 орієнтовною площею 2.9595 га ( в тому числі 0.7595 га землі загального користування кооперативу) для індивідуального дачного будівництва та ведення садівництва за рахунок земель запасу Олександрійської міської ради». Серед членів кооперативу зазначена ОСОБА_2, яка є донькою судді.

До заяви про відвід додані ксерокопії рішень Олександрійської міської ради:

- №1541 від 23.01.2015 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4А.»

- №1542 від 23.01.2015 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок ОСОБА_5А.»

- №1543 від 23.01.2015 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок ОСОБА_6І.»

- роздруківку карти.

Тобто, в позовній заяві мова йдеться про 23 земельні ділянки із зазначенням кадастрових номерів та площі і, як слідує із листа, доданого до позову, які входять до складу СГТ «Івушка».

Натомість, в заяві про відвід зазначено вже про земельну ділянку ( одну!) орієнтовною площею 2.9595 га ( в тому числі 0.7595 га землі загального користування кооперативу) для індивідуального дачного будівництва та ведення садівництва за рахунок земель запасу Олександрійської міської ради, яка надана обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство « Геолог-2» та його 8 членам, серед яких є і ОСОБА_2

Таким чином, позивач подав до суду позов з інформацією стосовно земельних ділянок, що належать СГТ « Івушка», а в заяві про відвід судді та додатках до неї мова йде вже про інші земельні ділянки, що належать до обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство « Геолог-2». А отже, позивач надав суду суперечливу інформацію щодо земельних ділянок, які належать різним кооперативам. Всі ці розбіжності та суперечності могли бути зясовані лише в судовому засіданні .

Але позивач в заяві про відвід звинуватив суддю в зацікавленості в розгляді даної справи.

Крім того, позивач не обмежився лише заявою про відвід. В міській газеті «Городской курьер» № 26 від 25.06.2015 року надрукована стаття «Корупційне дежавю по-Олександрійські: сліпота і глухота місцевої влади та Феміди», а також дана стаття міститься на сайті «Олександрійські новини» ( адреса редакції газети та сайту одна і та ж). В даній статті зазначається про подачу даної позовної заяви, суддя безпідставно звинувачується в тому, що не заявила самовідвід по справі після одержання позовної заяви, а міська влада звинувачується в заздалегідь спланованому підкупі судді. Крім того, під сумнів ставиться і правомірність розподілу зазначеної справи саме судді Крімченко С.А. Але автор статті не наважився поставити своє прізвище під згаданою публікацією.

Головуючим по справі, враховуючи викладені обставини заявлено про самовідвід по даній справі.

В судове засідання позивач не з»явився, про час розгляду справи повідомлений.

Представник відповідача вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню. Заява про самовідвід судді підлягає задоволенню, так як дії позивача свідчать про упереджене ставлення до судді та здійснення тиску на суд.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача , вважає що заява позивача про відвід судді не підлягає задоволенню.

Але заява судді Крімченко С.А. про самовідвід підлягає задоволенню, так як зазначені дії позивача ОСОБА_1 вказують на наявність щодо судді упередженості.

Згідно п.4 ч.1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді.

Згідно ст.30 КАС України за наявності підстав, зазначених у ст.27 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Згідно ст.31 КАС України питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_7 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір'ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір'я до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу( самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід(самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики , затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Таким чином, суддя Крімченко С.А. не може брати участь в розгляді даної справи , так як ставиться під сумнів її обєктивність та неупередженість, а отже, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 27 КАС України, - суд

Ухвалив :

Відмовити в задоволенні заяви позивача про відвід судді Крімченко С.А.

Заяву про самовідвід судді Крімченко С.А. задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя