Справа № 816/2248/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2248/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Тимчасово виконуючої повноваження сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2015 року Тимчасово виконуюча повноваження сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2015 року ВП №47715513.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2015 року ВП №47715513 підлягає скасуванню, оскільки винесена на виконання виконавчого документу: постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року ВП №45138533, що визнана протиправною та скасована у судовому порядку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов.

Відповідачі явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, надіслали суду клопотання про розгляд справи без їх участі /а.с. 32/.

У своїх письмових запереченнях /а.с. 30-31/ зазначали, що постанова головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 12 листопада 2014 року ВП №45138533, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340,00 грн за невиконання судового рішення без поважних причин є правомірною, такою, що винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження". З огляду на викладене, відповідачі вважають, що постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року ВП №45138533, виведеної в окреме виконавче провадження, є правомірною та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає за можливе розглядати справу за даної явки у судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Абзацом 3-4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" звернуто увагу судів, що за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Отже, даний спір підвідомчий адміністративному суду.

Судом встановлено, що 04 червня 2015 року Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №47715513 з примусового виконання постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року №45138533, виданої Відділом державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції /а.с. 7/.

10 червня 2015 року зазначена постанова отримана позивачем 10 червня 2015 року, що підтверджується даними штампу реєстрації вхідної кореспонденції /а.с. 7/.

Позивач не погодився із зазначеною постановою та у межах строку, встановленого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Згідно статті 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 2 цього ж Закону примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

А пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу ВП №45138533, якою на т.в.п. сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340,00 грн /а.с. 8/.

Разом з тим, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі №816/4624/14 /а.с. 10-13/, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року /а.с. 14, зворотній бік - 17/ адміністративний позов Тимчасово виконуючого обов'язки сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції від 12 листопада 2014 року ВП №45138533 про накладення штрафу.

З огляду на приписи частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі №816/4624/14 набрала законної сили 11 березня 2015 року.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, після набрання постановою Полтавського окружного адміністративного суду законної сили, нею встановлено обставини та надано правову оцінку постанові від 12 листопада 2014 року ВП №45138533 Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції.

Незважаючи на вищезазначене, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 29 травня 2015 року ВП №45138533 закінчено виконавче провадження та виокремлено, крім іншого, постанову про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року ВП №45138533 у окреме провадження /а.с. 35, зворотній бік/.

04 червня 2015 року Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №47715513 з примусового виконання постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року №45138533, виданої Відділом державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції /а.с. 7/ .

Разом з тим, постанова про відкриття виконавчого провадження є завідомо протиправною, оскільки прийнята на виконання визнаної у судовому порядку протиправною та скасованої постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року ВП №45138533.

При цьому, суд зазначає, що про факт протиправності постанови про накладення штрафу відповідачам було відомо, що вбачається зі судових рішень, згідно яких відповідачі подавали заперечення, у подальшому апеляційну скаргу. Зі змісту супровідного листа Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №816/4624/14 вбачається, що ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року направлена на адреси Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції 17 березня 2015 року.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів, що відповідно частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

З огляду на викладене, твердження відповідачів щодо прийняття постанови про накладення штрафу від 12 листопада 2014 року №45138533 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження", як на підставу для правомірності прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від від 04 червня 2015 року ВП №47715513 є необґрунтованими та завідомо протиправними, оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено зворотнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2015 року ВП №47715513 винесена на виконання визнаного протиправним та скасованого виконавчого документа (постанови про накладення штрафу від 04 червня 2015 року ВП №47715513)підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови покладено на орган державної виконавчої служби.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятої ним постанови про відкриття виконавчого провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2015 року ВП №47715513 обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Тимчасово виконуючої повноваження сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2015 року ВП №47715513.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Тимчасово виконуючої повноваження сільського голови Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн /сімдесят три гривні вісім копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 липня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова