Справа № 506/233/15-а
Суддя: Бурдинюк О. С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/233/15-а
Провадження № 2-а/506/5/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2015 смт.Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря Гушкан Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Красні Окни Одеської області справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_1 до Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог КП «Красноокнянський комунальник» про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області про скасування рішення відповідача від 02.03.2015 року «Про передачу в постійне користування КП «Красноокнянський комунальник» нежитлової будівлі, по вул. Перешотравнева, 6 в смт Красні Окни Одеської області», як незаконного.

В ході розгляду справи за ініціативою суду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено комунальне підприємство «Красноокнянський комунальник».

Позивач обґрунтувала свої вимог тим, що вона є приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області та здійснює свою діяльність за адресою: смт Красні Окни вул. Першотравнева, 6. 20.03.2015 року їй стало відомо про прийняття відповідачем спірного рішення. Позивач вважає, що дане рішення порушує встановлений в державі правовий порядок, не відповідає Конституції, законам України, є юридично неточним, неповним, суперечливим, незаконним, таким, що порушує встановлений законом порядок здійснення органами місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальної громади повноважень щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі в частині можливостей, які стосуються виконання усіх майнових операцій, передачі обєктів права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, штучно створює юридичні перешкоди реалізації гарантованого їй Конституцією України права на працю та достатній життєвий рівень, відтак вважала, що дане рішення повинно бути скасовано у повному обсязі, як незаконне. Як правове обґрунтування позивач посилалася на Конституцію України, Земельний кодекс України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закон України «Про оренду державного та комунального майна». Крім того, позивач зазначила, що відповідно до чинного законодавства правовий режим постійного користування може буде застосований уповноваженим на те законом субєктом місцевого самоврядування, виключно до такого виду нерухомого обєкта права комунальної власності, як земельна ділянка, що стосується нежитлової будівлі то таке формулювання як надання у постійне користування законодавством не передбачена.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов з наведених підстав. Крім того, зазначала, що взагалі порушена процедура прийняття оскаржуваного рішення, оскільки воно прийняте лише на підставі доповідної записки юрисконсульта апарату Красноокнянської селищної ради. Позивач вважала, що даним рішенням порушені її права оскільки вона довготривалий час бажає укласти договір оренди спірного приміщення, однак оскільки передача майна відбулася з порушенням законодавства, КП «Красноокнянський комунальник» неповноважний на його укладення, а тому вона наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача в ході судового розгляду позовні вимоги визнав, погодившись з тим, що дійсно у формулюванні п.1 спірного рішення допущена неточність.

Представник третьої особи в ході судового розгляду підтримала позицію відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

02.03.2015 року Красноокнянською селищною радою Красноокнянського району Одеської області прийняте рішення №607-VІ «Про передачу в постійне користування КП «Красноокнянський комунальник» нежитлової будівлі по вул. Першотравнева,6», згідно якого селищна рада вирішила передати в постійне користування Комунальному підприємству «Красноокнянськй комунальник» нежитлову будівлю за адресою: смт Красні Окни, вул. Першотравнева, 6 для забезпечення господарської діяльності, а також надала право КП «Красноокнянський комунальник» на передачу в оренду приміщень, які не використовуються в господарській діяльності, фізичним та юридичним особам для здійснення підприємницької діяльності.

Спірна будівля належить на праві комунальної власності Красноокнянській селищній раді Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.11.2012 року (а.с.105).

Красноокнянською селищною радою Красноокнянського району Одеської області утворено комунальне підприємство «Красноокнянський комунальник», що підтверджується Статутом даного підприємства.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування".

У відповідності до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначає поняття права комунальної власності.

Так, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

У відповідності до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування" з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ст.24 Господарського кодексу України передбачено, що управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Згідно ст.56 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника майна або уповноваженого ним органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового (реорганізації, злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до ст.78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Таким чином, законодавством передбачений конкретний правовий режим майна, яке передається комунальному підприємству у залежності в того чи є таке підприємство комерційним або некомерційним.

Як вбачається зі статуту КП «Красноокнянський комунальник» є комерційним підприємством, і майно, закріплене за ним може належати йому на праві господарського відання.

Що стосується процедури прийняття спірного рішення судом встановлено, що рішенням селищної ради від 06.01.2011 року №15-VІ затверджено Регламент Красноокнянської селищної ради (далі - Регламент) (а.с.69-77).

Як вбачається з даного Регламенту, розділом 3.6 визначений порядок підготовки питань на розгляд сесії селищної ради, а саме зазначено, що підготовка питань на розгляд сесії селищної ради організовує секретар селищної ради, винесення питань на розгляд пленарного засідання селищної ради, внесеного на розгляд сесії відповідно до п.3.5.2 Регламенту передує його розгляд на засіданні постійних комісій селищної ради, проект рішення селищної ради та інші матеріал з питань, винесених на розгляд сесії, подаються у порядку, встановленими пунктами 3.5.2 та 3.5.5 Регламенту, проект рішення селищної ради повинен складатися з мотивуючої, вирішальної та заключної частини; проект рішення селищної ради повинен мати погоджувальні візи автору проекту, голови відповідної постійної комісії селищної ради та секретаря селищної ради, візування проекту рішення селищної ради є обовязковим, зауваження і пропозиції до проекту рішення селищної ради можуть викладатися на окремому аркуші, який є невідємним додатком до проекту рішення селищної ради.

Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, спірне рішення селищної ради було прийняте на підставі доповідної записки юрисконсульта апарату Красноокнянської селищної ради від 25.02.2015 року. Інших матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення на виконання ухвали суду від 07.05.2015 року відповідачем не надані.

Крім того, згідно п.3.5.2 Регламенту пропозиції до порядку денного сесії селищної ради вносяться селищним головою, постійними комісіями селищної ради, депутатами, не пізніше як за один день до прийняття розпорядження чи рішення про скликання сесії селищної ради, якщо інше не встановлено Регламентом. Такі пропозиції оформлюються письмово із зазначенням назв питань, причин їх розгляду, ініціатора їх розгляду та доповідача з питання порядку денного сесії селищної ради. До них додається проект рішення селищної ради та інші матеріали з питань, рекомендованих на розгляд на сесії. Проект рекомендованого порядку денного сесії селищної ради включає питання, схвалені рішенням більшістю постійних комісій селищної ради. Розгляд питання порядку денного сесії селищної ради без наявності оформленого відповідно до вимог Регламенту проекту рішення не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи держа вної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 112 КАС Україн у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не виявлено.

Що стосується ініціативи позивача про прийняття судом окремої ухвали на адресу відповідача, у звязку з тим, що, як вважає позивач, були порушені її права на інформацію, що вчинені у формі неповного надання відповіді на запит на отримання публічної інформації, суд вважає, ці твердження необґрунтованими, оскільки предметом розгляду даної адміністративної справи є - правомірність прийняття оскаржуваного рішення субєктом владних повноважень щодо передачі майна, а тому в ході судового розгляду не встановлювалися та не досліджувалися докази щодо порушень, які були допущені на думку позивача при отриманні нею відповіді на запит на отримання публічної інформації. Крім того, позивач не позбавлена права звернутися до суду з самостійними вимога про визнання бездіяльності відповідача протиправною із зазначених вище підстав. Отже, виходячи зі змісту ст. 166 КАС України, постановлення окремої ухвали - це є правом суду, а не його обов'язком, в даному випадку суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали по цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_1 до Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог КП «Красноокнянський комунальник» про скасування рішення органу місцевого самоврядування задовольнити повністю.

Скасувати рішення Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області №607-VІ від 02.03.2015 року «Про передачу в постійне користування КП «Красноокнянський комунальник» нежитлової будівлі, по вул. Перешотравнева, 6 в смт Красні Окни Одеської області».

Стягнути з місцевого бюджету Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області на користь приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_2