Справа № 642/381/15-а
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/381/15-а

Провадження № 2/642/19/15

11 лютого 2015 р. суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Харківському районі Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії ,

встановив:

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області в перерахунку виплати щомісячних держаних пенсій (основної та додаткової) та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Також позивач просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Харківському районі Харківської області здійснити починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як інваліду 2-ї групи щодо захворювання якого становлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1987 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЄС та має посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А № 114905 від 17 травня 2007 року. З 2007 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області як пенсіонер, йому призначена державна пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, а також додаткова пенсія згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХII. У травні 2014 року йому стало відомо, що відповідач з 01 січня 2014 року невірно нарахував та виплачував йому державні пенсії( основну та додаткову) і він звернувся до відповідача із заявою про приведення розмірів його пенсій у відповідності норм ст.ст. 49,50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХII, на що відповідач відмовив з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та ймовірності визначення розміру пенсії.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.183-2 КАС України, дана справа розглядається судом у порядку скороченого провадження.

06.02.2015 року представник відповідача надав до канцелярії суду заперечення на вказаний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд визнав наявні докази достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст.183 -2 КАС України.

При розгляді справи встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідом 2-ї групи безстроково. (а.с.11,12)

Відповідно до посвідчення серії А № 114905 від 17.05.2007 р. ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

29 грудня 2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до УПФУ в Харківському районі Харківської області з проханням провести перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до вимог чинного законодавства.

12 січня 2015 року позивач отримав відмову в перерахунку пенсії, де вказано, що в Управління немає законних підстав щодо нарахування та виплати пенсії в іншому порядку та розмірах.

Суд вважає, що відмова є протиправною, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи , на охорону їхнього життя і здоров' я створення єдиного порядку визначення категорій зон радіактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 зазначеного Закону, держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалася відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за заподіяну здоров'ю шкоду, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допоміг, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, окрім іншого, статті 50, 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Водночас необхідно відзначити, що на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", застосуванню підлягають положення статті 50, 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ".

06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України реалізував відповідні повноваження, наданні йому пунктом 7 Закону України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та прийняв постанову №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (набрала чинності 23.07.2011 року, діяла до 01.01.2012 року), пунктами 1,3 якої, встановлені розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

23 листопада 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка чинна з 01.01.2012 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень ЗУ«Про Державний бюджет України на 2012 рік» та пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ«Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено на відповідний рік, що норми і положення, окрім іншого, статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема ст.ст.50,54 Закону № 796 застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Тобто визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на рік делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно ст.2 Бюджетного Кодексу України бюдетний період для всіх бюджетних, що складають бюджетну систему України, становить лдин календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих положень ЗУ "Про державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31.12.2013 року.

Станом на 01 січня 2014 року законодавцем не прийнято Закону, яким визначався порядок застосування положень статей 50, 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 р. № 231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що дії Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку з 01.01.2014 року основної та додаткової пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є протиправними.

Враховуючи, що при призначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають положення ст.50 та ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року, оскільки Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 р. Прикінцеві положення доповнені пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. "ж" ч.1 ст. 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 43 Гірничого закону України, ст. 61, 62, 63 та 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Наведені зміни набули чинності 03.08.2014 року, а отже з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року положення перелічених законодавчих актів підлягали застосуванню відповідачем без будь-яких обмежень.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач повинен здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у порядку та розмірах, встановлених ст. 50, 54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"починаючи з 01.01.2014 року до 02.08.2014 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 р. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що розрахунок необхідно проводити, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Керуючись ст.ст. 46,152 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 8-11, ч.4 ст.70, ст.71, 86, 94, 159-163, 183-2, ч.1 ст. 256 КАС України, суддя,-

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії по відмові Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області у перерахунку ОСОБА_2 пенсії неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», у розмірі 8-ми (вісьми) мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, та здійснити її нарахування і виплату за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Судовий збір віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду, подається до Харківського апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів після отримання її копії, через Ленінський районний суд м.Харкова.

Головуючий: