Справа № 2а/1770/2089/2012
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2а/1770/2089/2012

02 липня 2015 року 17 год. 15хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Вавлеюк А.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибула,

відповідача1: представник не прибув,

відповідача2: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне, ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області
про стягнення коштів, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне про стягнення 4219,02 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2015 року до участі у справі залучено другого відповідача ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору від 29.11.2011 року нею було придбано житло вперше, під час чого сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219,02 грн. Вважає, що в силу вимог п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" вона звільнена від сплати такого збору, отже останній підлягає поверненню у визначеному законом порядку.

Позивач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачем 1 подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки законодавством не передбачено процедури перевірки факту придбання житла вперше та повернення збору.

Відповідач 1 у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 2 у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Подав письмові пояснення, в яких зазначив, що на даний час процедура повернення помилково сплачених до бюджету коштів врегульована Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позову підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 29.11.2011 року між Приватним підприємством "Асканіт" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Під час придбання вказаної квартири позивачем сплачено до Державного бюджету збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219,02 грн., що підтверджується квитанцією від 29.11.2011 року №К6/Т/10 (а.с. 41).

30.11.2011 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне із заявою від про повернення зазначеної суми збору, у відповідь на яку листом від 16.12.2011 року №4134/11 отримала відмову з тих підстав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно (а.с. 39-40).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР, платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло вперше.

Згідно з п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (у редакції чинній на час спірних правовідносин), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком громадян, які придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення першої групи основних фондів згідно із Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, вказаними нормами визначено виняток із загального правила про обов'язковість сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна для громадян, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 названого Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, а саме, витягу з Реєстру прав на нерухоме майно від 23.12.2011 року №32652974 та довідки Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.04.2012 року №3333/384, за ОСОБА_1 не зареєстровано на праві власності нерухомого майна крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17, 42).

Отже, придбана позивачем квартира є вперше придбаним нею житлом, тому вона була звільнена від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при її придбанні.

Доводи відповідача 1 про відсутність єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно, що в свою чергу позбавляє його можливості встановити придбання квартири вперше, не може ставитись в провину позивачу, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на реалізацію громадянами прав.

Частиною 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що висновки і мотиви суду, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015 року, якою дану адміністративну справу направлено на новий розгляд, колегією суддів зазначено, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність у позивача права на повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219,02 грн., сплаченого на підставі квитанції від 29.11.2011 року №К6/Т/10, проте залишили поза увагою процедуру повернення цих коштів (а.с. 112-114).

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії встановлено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року №226, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.12.2002 року за №1000/7288 (чинний на час спірних правовідносин, далі - Порядок №226).

Відповідно до п. 5 Порядку №226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Державного казначейства України, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ, реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), адреси та номера контактного телефону, суми платежу, що підлягає поверненню, способу перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів або готівкою шляхом оформлення чека чи поштовим переказом на адресу, визначену в цій заяві.

Згідно з п. 7 Порядку №226, у випадках повернення платежів, що зараховані до місцевих бюджетів, а також платежів, що підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган, що контролює справляння надходжень бюджету або який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, передає подання на погодження відповідному місцевому фінансовому органу, який протягом двох робочих днів погоджує подання і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає його органу, який надав подання, для подальшої передачі до органів Державного казначейства.

Судом досліджено, що ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне надало ОСОБА_1 подання від 03.10.2012 року №3151/0210 про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219,02 грн. як помилково сплаченого (а.с. 138).

Разом з тим, із скасуванням постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року по даній адміністративній справі виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Рівне на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 4219,02 грн. стало неможливим.

Порядок №226 втратив чинність з 15.10.2013 року, на даний час процедуру повернення вказаних коштів визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, пунктом 5 якого передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (абз. 1). Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абз. 4).

За змістом частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд приходить до висновку, що з огляду на визначену законодавством процедуру повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування існує необхідність у виході за межі позовних вимог та захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне звернутися до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області із поданням у порядку, передбаченому Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219,02 грн. як помилково сплаченого.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

В силу вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір у сумі 123,00 грн. підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Рівне звернутись до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області із поданням у порядку, передбаченому Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4219 (чотири тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 02 (дві) коп. як помилково сплаченого.

Присудити на користь ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у сумі 123 (сто двадцять три) грн. 00 (нуль) коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.