Справа № 2-а-226/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-226/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Труша В.О.

за участю

секретаря судового засідання Поліщук І.І.,

позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АС №156954 від 02 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в Любешівський районний суд з позовом до інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АС №156954 від 02 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 02 вересня 2010 року інспектором ДПС Маневицького ВДАІ сержантом міліції ОСОБА_2 на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.і ст.122 КУпАП.

Дана обставина підтверджується постановою серії АС №156954 від 02 вересня 2010 року, відповідно до якої він 02 вересня 2010 року о 21 год. 41 хв. В с. Карасин керував автомобілем НОМЕР_1 на 93 км. зі швидкістю 90 км/год.. яка вимірювалася приладом „Беркут" №0801133, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, тому що перед початком населеного пункту почав зменшувати швидкість автомобіля і вже приблизно через 200 м від знаку „Початок населеного пункту" був зупинений працівниками ДАІ. Впевнений, що швидкість руху його автомобіля при в"їзді в с. Карасин не перевищувала встановленого обмеження, а показники вимірювального приладу „Беркут" були заміряні до моменту початку зменшення швидкості та в'їзду на територію населеного пункту.

Оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, просить скасувати винесену відносно нього постанов) про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, пояснив, що 02 вересня 2010 року, рухаючись власним автомобілем НОМЕР_1 перед початком населеного пункту с. Карасин почавзменшувати швидкість руху автомобіля і вже приблизно через 200 м від знак „Початок населеного пункту" був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили, що ним порушено правила дорожнього руху, а саме що він рухався на автомобілі в населеному пункті зі швидкістю 90 км/год. Інспектору ДПС ДАІ пояснював, що швидкість руху автомобіля при в'їзді в с. Карасин не перевищував, а показники вимірювального приладу „Беркут" були

заміряні до моменту початку зменшення швидкості та в'їзду на територію населеного пункту.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб"єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більше як на двадцять кілометрів за годину.

Судом встановлено, що 02 вересня 2010 року інспектором ДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2В відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АС №156954, відповідно до якої ОСОБА_1Ю цього дня о 21 год. 41 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 93 км в с. Карасин рухався зі швидкістю 90 км/год., що зафіксовано приладом „Беркут" № 0801133.

Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1Ю було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Як вбачається з показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, що 02 вересня 2010 року він знаходився разом з позивачем в салоні автомобіля, коли перед виїздом в с. Карасин їх зупинив інспектор ДАІ. Вказав, що ОСОБА_1 перед виїздом в с. Карасин значно зменшив швидкість руху автомобіля.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З позовної заяви та показань в суді позивача вбачається, що ОСОБА_1Ю не згоден з тим, що керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 93 км в с. Карасин рухався зі швидкістю 90 км/год., перевищивши допустиму швидкість більше як на 20 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи є обставини, що пом"якшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній інспектором Маневицького ВДАІ сержантом міліції ОСОБА_2, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Згідно Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року слідує, що до використання спеціальних приладів допускаються співробітники, які вивчили специфіку їх роботи і здали відповідні заліки. Тому в постанові має бути вказано, хто і на яких підставах використав прилад „Беркут", оскільки він працював не в автоматичному режимі. Однак і цих вимог закону також не було дотримано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість жодного доказу в заперечення позову не надійшло.

Інспектором Музичуком А.В. належних доказів щодо законності своїх дій в суд не подано, також не було надано матеріалів справи та всіх документів і доказів, на підставі яких була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АС №156954 від 02.09.2010 року щодо визнання ОСОБА_1Ю винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин по справі по адміністративному правопорушенню, постанова серії АС №156954 від 02.09.2010 року винесена інспектором ДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1Ю, підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6. 17. 70-71, 122, 128. 158-163, 167 КАС України, ч.і ст.122 КпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АС №156954 від 02 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2 серії АС №156954 від 02 вересня 2010 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова не оскаржується.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_5