Справа № 2036/2-а-2537/11
Суддя: Ковригін О. С.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2537/2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011р. Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ковригіна О.С.,

за участю секретаря Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ м.Харкова ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просив скасувати постанову АХ №256999 від 10 лютого 2011р. про адміністративне правопорушення, винесену ІДПС БДПС ВДАІ м.Харкова ОСОБА_2, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 10 лютого 2011р. о 09-00год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на площі Конституції м.Харкова, здійснив поворот праворуч на проспект Московський, при цьому не надав перевагу у русі пішоходу, який переходив проїзну частину на регульованому пішохідному переході, та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та безпідставною за таких обставин: 10 лютого 2011р. о 09-00год. він рухався на вищевказаному автомобілі, яким керує на підставі довіреності, на площі Конституції м.Харкова при повороті на проспект Московський помітив що в автомобіля відмовили гальма, та він не в змозі зупинитися на пішохідному перехресті, тому відразу ж увімнув аварійну сигналізацію після чого зупинив автомобіль, застосувавши «гальмування двигуном», а потім ручні гальма.

Відразу ж після зупинки, до нього підійшли працівники ДАІ, які пояснили, що він порушив Правила дорожнього руху, не надав перевагу у русі пішоходу, який рухався на пішохідному переході.

Незважаючи на його пояснення про причини зупинки, інспектор ДПС склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а потім відповідну постанову.

Позивач стверджує, що не порушував вимог Правил дорожнього руху України, оскільки діяв у стані крайньої необхідності.

Позивач в судовому засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не представив.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України неявка відповідача, який є субєктом владних повноважень не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судовим розглядом справи встановлено, що 10 лютого 2011р. ІДПС ОСОБА_2 виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425грн. Підставою для ухвалення постанови є протокол про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2011р.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 фактично діяв у стані крайньої необхідності, тобто відповідно до ст.18 КУпАП вчинив дію, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами як правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а позивач, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена.

Тому, задовольняючи позов, суд скасовує оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, ст.ст.17, 18 п.1 ст.247, 258, 288, 296 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ №256999 від 10 лютого 2011р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КпАП України закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя