Справа № 2-а-5460/11
Суддя: Курдюков В. М.
Дата ухвалення: 2012-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-5460/11
12.01.2012
Справа № 2-а-5/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року м.Токмак

Токмацький районній суд Запорізької області у складі головуючого Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Симоненко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про визнання протиправними дій та зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»,

в с т а н о в и в :

13.12.2011 р. позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії Управляння Пенсійного фонду України у м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»; зобовязати Управляння Пенсійного фонду України у м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»в розмірі 10 місячних посадових окладів у сумі 9980 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

26.10.2011 р. наказом № 48-о позивач ОСОБА_1 звільнена з 26.10.2011 р. з посади начальника відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж управління пенсійного фонду України в м. Токмак відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку із скороченням чисельності та припиненням діяльності Управління Пенсійного фонду України у м. Токмак Запорізької області. На підставі цього наказу позивачу було виплачено вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України. На момент звільнення позивач мала стаж державної служби 11 років 10 місяців 26 днів, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України у м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області № 975/05 від 07.12.2011 р. Відповідно до п.п.1 «г»статті 26 Закону України «Про зайнятість населення»з 01.11.2011 р. за направленням Токмацького міськрайонного центру зайнятості позивачу призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»та п.1 «г»статті 26 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до ч.13 статті 37 Закону України «Про державну службу»державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Згідно довідки управління пенсійного фонду України в м. Токмак та Токмацькому районі від 08.12.2011 р. № 996/05 станом на день звільнення 26.10.2011 р. посадовий оклад позивача складав 998 гривень. Отримавши пенсію, 21.11.2011 р. позивач звернулася із письмовою заявою до відповідача про виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів. Листом від 29.11.2011 р. № 34/Т-7 їй було відмовлено у виплаті вищевказаної одноразової грошової допомоги. Відмову вважає неправомірною, оскільки вона, відповідно до ч.13 ст. 37, ст. 30 Закону України «Про державну службу», ст. 26, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»вона має право на грошову допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Вона відповідає всім вимогам, встановленим ч.13 ст. 37 Закону України «Про державну службу», вказана норма не повязує право на отримання грошової допомоги з підставами звільнення: чи то ст. 38 КЗпП України, чи то за п.1 ст. 40 КЗпП, оскільки поняття «вихід на пенсію»є тотожним поняттю «призначення пенсії».

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та підстави, якими їх обґрунтовано в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, заперечує проти його задоволення, надала суду письмові заперечення наступного змісту.

Позивач ОСОБА_1 з 01.11.2011 р. отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно наказу управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку № 48-о від 26.10.2011 р. позивач ОСОБА_1 звільнено відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з припиненням діяльності управління Пенсійного фонду України в місті Токмаку Запорізької області.

З 01.11.2011 р. за направленням Токмацького міськрайонного центру зайнятості позивачу призначено пенсію державного службовця відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення»до встановленого законом строку виходу на пенсію.

Для права на виплату 10 місячних окладів відповідно до ст. статті 37 Закону України «Про державну службу» необхідно, щоб особа була державним службовцем та виходила з органу державної влади на пенсію. Оскільки ця виплата здійснюється при звільнені, то її можливо виплатити лише штатному працівникові. Позивач звільнилась не у звязку з виходом на пенсію і пенсія їй була призначена пізніше. Виплатити 10 посадових окладів позивачу після призначення пенсії не має можливості, оскільки вона вже не є державним службовцем і не перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази та заперечення, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.10.2011 р. наказом № 48-о позивач ОСОБА_1 звільнена з 26.10.2011 р. з посади начальника відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж управління пенсійного фонду України в м. Токмак відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку із скороченням чисельності та припиненням діяльності Управління Пенсійного фонду України у м. Токмак Запорізької області. На підставі цього наказу позивачу було виплачено вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Ці обставини підтверджуються копією наказу № 48-о Управління Пенсійного фонду України у м. Токмаку Запорізької області, сторонами не оспорюються.

На момент звільнення позивач мала стаж державної служби 11 років 10 місяців 26 днів, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України у м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області № 975/05 від 07.12.2011 р.

01.11.2011 р. за направленням Токмацького міськрайонного центру зайнятості, відповідно до п.п.1 «г»статті 26 Закону України «Про зайнятість населення»позивачу призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»та п.1 «г»статті 26 Закону України «Про зайнятість населення».

21.11.2011 р. позивач звернулася із письмовою заявою до відповідача про виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, що підтверджується копіює листа з відміткою про отримання відповідачем.

Листом відповідача від 29.11.2011 р. № 34/Т-7 позивачу було відмовлено у виплаті вищевказаної грошової допомоги.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»передбачено, що при припиненні трудового договору вихідна допомога виплачується у випадках і розмірі, передбачених як статтею 44 КЗпП України, так і іншими нормами закону. Так, зокрема, при звільненні державного службовця, за наявності підстав, вихідна допомога виплачується йому не за ст. 44 КЗпП, а згідно зі ст. 37 Закону України Про державну службу».

Але, позивач не оскаржує неправомірність розміру грошової допомоги призначеної при її звільнені 26.10.2011 р., а оскаржує відмову відповідача, що викладена у листі № 34/т-7 від 29.11.2011 р. у виплаті їй одноразової грошової допомоги після призначення пенсії.

Суд не оцінює правомірність рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку Запорізької області про виплату позивачу при звільнені грошової допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати за наказом № 48-о від 26.10.2011 р., оскільки позивачем це рішення не оскаржується, а самостійно вийти за межі позовних вимог суд не має права, оскільки на момент звернення позивача до суду - 13.12.2011 р. сплив місячний строк, передбачений ч.3 ст. 99 КАС України для оскарження цього рішення.

Відповідно до ч.13 ст. 37 Закону України «Про державну службу»державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Але на час прийняття рішення, що оскаржується - 29.11.2011 р. позивач не мала статусу державного службовця, оскільки була звільнена 26.10.2011 р. наказом № 48-о Управління Пенсійного фонду України в місті Токмаку Запорізької області.

З зазначених підстав суд не бере до уваги наданий позивачем лист № 396/13/155-09 від 17.09.2009 р. Міністерства праці та соціальної політики України, в якому викладено думку, що норма статті 37 Закону України «Про державну службу»щодо виплати грошової допомоги застосовується також при достроковому виході на пенсію державних службовців у звязку із звільненням згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач вказує, що право на грошову допомогу в неї виникло 01.11.2011 р. після призначення пенсії. Але, відповідно до діючого законодавства відповідач не мав жодних правових підстав проводити позивачу будь-які виплати повязані з проходженням нею державної служби, право на які в позивача начебто виникло після її звільнення.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу»не конкретизує, який розмір посадового окладу береться для розрахунку грошової допомоги на момент звільнення, чи на момент виходу на пенсію, які у випадку що розглядається не збігаються.

Отже, аналізуючи зазначену законодавчу норму, суд приходить до висновку, що вона передбачає настання права на грошову допомогу у державного службовця в момент одночасного звільнення з посади та виходу на пенсію, тому ця норма не може поширюватись на випадки, коли право на пенсію у особи виникло після звільнення. В такому б разі залишалося б невизначеним, який розмір і якого посадового окладу застосовувати для розрахунку грошової допомоги який діяв на момент звільнення, або на момент виникнення права на пенсію. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення»державні службовці мають право на дострокове призначення пенсії за 1 рік 6 місяців до встановленого законом строку виходу на пенсію. З часом розмір посадового окладу збільшується, тому в багатьох випадках розмір посадового окладу при звільнені та при виникненні права на пенсію можуть не співпадати.

Крім того, позивач знаходилась у трудових відносинах не з відповідачем, а з Управлінням Пенсійного фонду України в м. Токмаку Запорізької області. Всупереч вимог ч.1 ст. 71 КАС України позивачем не надано суду ніяких доказів, на підтвердження існування будь-яких трудових правовідносин з відповідачем, або на підтвердження, що відповідач є правонаступником Управлінням Пенсійного фонду України в м. Токмаку Запорізької області, де позивач проходила державну службу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,5,11,17-19,69-71,158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»та зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»в розмірі 10 місячних посадових окладів у сумі 9980 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: