Справа № 802/4198/14-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 липня 2015 року м. Київ К/800/17141/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

за участю секретаря Лопушенко О.В.,

за участю: представників відповідача Геруса Р.В. та Олійник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі за позовом депутата Вінницької обласної ради Мороз Лесі Іванівни до Голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року депутат Вінницької обласної ради Мороз Леся Іванівна звернулась до суду з позовом до Голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Вінницької обласної ради №175 "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад.О.І.Ющенка".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015р. постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Вінницької обласної ради №175 "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад.О.І.Ющенка".

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 21.05.2014р. по 22.05.2014р. відбулося спільне засідання постійних комісій Вінницької обласної ради: з питань зміцнення законності, правопорядку, боротьби з корупцією, охорони прав і свобод громадян; з питань охорони здоров'я, курортів та здорового способу життя; з питань регулювання комунальної власності та приватизації; з питань розвитку демократії, гласності, свободи слова, інформаційного простору.

Відповідно до протоколу №34/60/88/27 вказаного засідання на порядку денному було питання про розгляд кандидатур на заміщення вакантних посад керівників закладів охорони здоров'я - об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області й за результатами цього засідання вирішено рекомендувати голові Вінницької обласної ради внести кандидатури ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на заміщення вакантної посади головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад.О.І.Ющенка" на розгляд президії та сесії обласної ради.

06.06.2014р. розпорядженням голови Вінницької обласної ради Свитка С.М. №175 "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад.О.І.Ющенка" вказану особу було призначено на посаду головного лікаря шляхом укладення контракту строком з 06.06.2014р. по 05.06.2017р.

Вважаючи, що вказане розпорядження прийняте всупереч нормам Конституції України, Законів України "Про місцеве самоврядування", "Про статус депутатів місцевої ради", позбавляє її можливості реалізувати свої повноваження як депутата Вінницької обласної ради шляхом головування на пленарному засіданні ради при вирішенні питання, передбаченого п.20 ст.43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, Мороз Леся Іванівна звернулась до суду з позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження безпосередньо не стосується позивачки, не створює, не змінює та не порушує її прав та обов'язків, а тому передбачені законодавством підстави для його скасуванні відсутні.

Суд же апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, прийшов до висновку про те, що розпорядження видане Головою Вінницької обласної ради з перевищенням наданих йому повноважень, чим, в свою чергу, порушено (обмежено) права Мороз Лесі Іванівни, як депутата Вінницької обласної ради.

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вказує на таке.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом частини 2 вказаної статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, згідно з п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Приписи ж п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із трудових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Як вже вказувалось в цій ухвалі та вбачається з матеріалів справи, даний спір стосується питань призначення на посаду головного лікаря саме Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад.О.І.Ющенка".

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши та вирішивши справу по суті, не врахували юридичної природи спору, що виник між сторонами, та не звернули увагу на те, що даний спір не пов'язаний з питаннями прийняття на публічну службу, її проходженням та звільненням з неї, а стосується трудових відносин й отже не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Підсумовуючи наведене й беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За правилами ч.1 ст.228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно ж до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.157, 210, 220, 221, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесений до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Рецебуринський Ю.Й.

С.С. Пасічник