Справа № 808/9630/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/9630/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 року

справа № 808/9630/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі №808/9630/14

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

про

Запорізької митниці Міндоходів

Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат» (далі по тексту – позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці Міндоходів (далі по тексту-відповідач ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі – третя особа), в якому просило:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року відкрито адміністративне провадження у справі №808/9630/14. ( а.с.1)

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі №808/9630/14 адміністративний позов - задоволено. (суддя – Семененко М.О.) ( а.с.67-69)

Запорізька митниця Міндоходів, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу. Відповідач вважає постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, стверджує, що документів, які б підтверджували помилкову та/або надмірну сплату коштів до бюджету позивачем не надавалось. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. (а.с. 76-77)

22 травня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких він зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята в результаті об’єктивного, всебічного та повного з’ясування обставин справи і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв’язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Позивач, відповідач, третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того що скасування рішення митного органу про визначення митної вартості товару, без відшкодування декларанту матеріальної шкоди завданої таким рішенням не відновлює порушених прав позивача.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем для розмитнення поставленого товару (коксу нафтового зеленого не кальцинованого) до Запорізької митниці була подана декларація ВМД № 112050000/2012/018877 від 22.08.2012 року, в якій зазначено митну вартість товару за першим (основним) методом – ціною договору. Розмір ввізного мита було визначено – 238 доларів США/т.

29 серпня 2012 року митницею було прийняте рішення №112050000/2012/000567/1 про коригування митної вартості товарів, по якому коригування митної вартості здійснено за наявною у митниці інформації щодо ідентичних товарів ( метод 2а) за ціною 268 доларів США за тону.

Сторонами не спростовано, що позивачем з урахуванням зазначеного рішення митного органу було проведено оплату платежів.

Листом від 01.12.2014р. №5855/24/08-70-52-04 відповідач відмовив у поверненні надмірно сплачених коштів. (а.с.9)

В обґрунтування свого рішення відповідач зазначає, що рішення суду, не є підставою для повернення надмірно сплачених митних платежів відповідно до Порядку повернення платниками податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів бере до уваги вимоги ч.3 ст. 301 Митного кодексу України, згідно яких, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина третя статті 301 Митного кодексу України).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб’єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі – Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі – Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу ДКСУ для виконання (пункт 8 Порядку взаємодії).

При цьому, виходячи зі змісту пункту 11 Порядку повернення відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

Необхідною умовою повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити проте, що всупереч вказаним нормам, відповідач на подану позивачем заяву обмежився формальною відповіддю, згідно якої - рішення митного органу про коригування митної вартості від 29.08.2012р. №112050000/2012/000567/1 за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2013р. скасовано, однак, зазначене рішення суду не є підставою для повернення надмірно сплачених митних платежів відповідно до Порядку взаємодії митних органів з органами державного казначейства України. (а.с.9)

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, колегія суддів зважує на те, що скасування рішення митного органу про визначення митної вартості товару, без відшкодування декларанту матеріальної шкоди завданої таким рішенням не відновлює порушених прав позивача.

З цього приводу, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що митний орган мав можливість самостійно перевірити суму заявленої до відшкодування надмірної сплати митних платежів, та встановити наявність чи відсутність підстав для їх повернення, що передбачено нормами Бюджетного та Податкового кодексу України.

Оскільки, кошти, які позивач просить повернути, фактично є власністю позивача, а не коштами, які позивач повинен отримати від держави в якості дотації, допомоги чи іншої виплати, та лише у зв’язку з відсутністю відповідного механізму у законодавстві, позивач не може реалізувати своє право на повернення цих коштів.

Таким чином, враховуючи, що протиправність рішення митного органу про коригування митної вартості товару №112050000/2012/000567/1 від 29.08.2012р. встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку митний орган протиправно, без законних підстав, не виконав покладений на нього обов’язок щодо належного розгляду заяви платника про повернення з бюджету помилково та /або надмірно сплачених коштів та не вжив необхідних дій, передбачених Порядком №618.

Враховуючи викладене та керуючись принципом верховенства права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення надміру сплачених декларантом коштів при митному оформлені, оскільки це є спосіб відновлення прав позивача, що узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 16 березня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі № 808/9630/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу – з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 22 червня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко