Справа № 22-а-22038/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 89 22.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Антоненко В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 31 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитини війни, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на порушення її права при нарахування та виплаті пенсії, просила визнати дії відповідача в перерахунку соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року та виплачувати її щомісячно на період дії закону.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 31 березня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 01.03.2009 року по 28.02.2010 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, протиправно відмовивши позивачу в проведенні перерахунку підвищення до пенсії.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Таращанському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення до 2008 року відповідачем не виплачувалось, а із 2008 році виплачувалось на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року в значно меншому розмірі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розмірі підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватись засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі на те, що згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для розрахунку пенсій, призначених згідно із цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 31 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: