Справа № 2036/2118/12
Суддя: Ковригін О. С.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2036 / 2118 / 2012
2-а / 2036 / 488 / 2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2012 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Ковригіна О.С.,

за участю секретаря Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області Левченко Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серія АХ1 № 219282 від 10 квітня 2012 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором ДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області Левченко Д.В., згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У постанові вказано, що 10.04.2012 року о 17.40 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по площі Конституції в м. Харкові, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена»чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України.

Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та безпідставною, і заперечує сам факт порушення правил дорожнього руху.

Позивач та його представник ОСОБА_2, діючий за довіреністю від 23.03.2012 року, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, при цьому позивач вказав, що 10.04.2012 року він підвіз свою дружину та дитину до майстерні, розташовану на пл. Конституції в м. Харкові, де здійснив зупинку та залишився їх чекати, поруч з ним стояло декілька автомобілів «таксі». До нього підійшов працівник ДПС і не представившись затребував у нього документи при цьому зазначив, що він порушив правила ДПР, тобто здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка та стоянка заборонена»та почав складати протокол на капоті службового автомобіля. Інспектор ДПС ОСОБА_3 його права йому не розяснював та відмовився внести в протокол свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в звязку з чим позивач відмовився від підпису протоколу. В подальшому другий працівник ДПС ОСОБА_6 зупинив проїжджаючий повз них автомобіль та у присутності двох понятих зафіксував його відмову від підпису в протоколі. Сам протокол та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було направлено поштою на адресу його батька, отже він їх отримав тільки 25.04.2012 року.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що 10.04.2012 року ним був зафіксований факт порушення ОСОБА_1, керуючим автомобілем НОМЕР_1, п.8.4 (в) ПДР України, який здійснив зупинку і стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена»на пл. Конституції в м. Харкові. Крім того, ОСОБА_3 вказав, що він представився позивачу, розяснив йому його права відповідно ст. 268 КпАП України, показав йому знак який він порушив, затребував у нього документи та почав складати протокол про адміністративне правопорушення. На його пропозицію ознайомитись з протоколом та підписати його, позивач відповів відмовою, в наслідок чого його напарником був зупинений проїжджаючий повз них автомобіль та залучені в якості понятих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 своїми підписами підтвердили факт відмови позивача від підпису протоколу. Після складання протоколу ОСОБА_1 були повернуті технічний паспорт та посвідчення водія, але отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності він відмовився.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судовим розглядом справи встановлено, що 10.04.2012 року інспектор ДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області Левченко Д.В. склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 п.8.4 (в) ПДР України та виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор ДПС ОСОБА_6, надав пояснення аналогічні поясненням відповідача.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали пояснення про те, що 10.04.2012 року вони разом з ОСОБА_1 їхали в автомобілі, здійснили зупинку на пл. Конституції в м. Харкові де ОСОБА_4 разом з дитиною вийшли до майстерні, а ОСОБА_5 залишилася в автомобілі разом з позивачем чекати їх повернення, при цьому в місті їх зупинки також знаходилися декілька автомобілів «таксі». До них підійшов працівник ДАІ, який потребував у ОСОБА_1 документи, запропонував вийти з машини та разом з ним підійти до службового автомобіля для складання протоколу. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від підпису документів складених працівником ДАІ, оскільки вони були у нечитаємому вигляді, та на його вимогу про залучення їх в якості свідків та вписати їх в протокол інспектор Левченко Д.В. відмовився.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Керуючись вимогами встановленими ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці обставини встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Підставою для ухвалення оскаржуваної постанови є протокол про адміністративне правопорушення серія АХ1 № 341822 від 10.04.2012 року, з якого вбачається, що позивач у присутності двох понятих відмовився від дачі пояснень та підпису винесених протоколу та постанови. Отже, він усвідомлено не скористався своїм правом, закріпленим на законодавчому рівні ст. 268 КпАП України - на ретельне ознайомлення з постановленими щодо нього адміністративними документами та дачі пояснень на захист начебто свого порушеного права.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В процесі судового розгляду судом не встановлено ніяких порушень з боку відповідача, так як позивач та свідки не заперечують той факт, що ОСОБА_9 здійснив зупинку на пл. Конституції м. Харкова, при цьому в ході розгляду справи судом встановлено, що місце зупинки відповідача дійсно знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена», отже, суд приходить до висновку, що інспектор ДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області Левченко Д.В. діяв цілком в межах своїх повноважень та згідно з чинним законодавством.

З матеріалів справи не вбачається та нічим не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 не здійснював зупинки у забороненому місці, таких доказів позивач не надав і при розгляді справи у суді, також суд критично ставиться до свідчень позивача щодо протиправної поведінки відповідача.

Таким чином підстав для задоволення позову не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 159-163, 1712 КАС України, ст.ст. 251, 252, 280, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області Левченко Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя