Справа № 2-а-695/11/0216
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-695/11/0216 Головуючий у 1-й інстанції:Добровольський В. В. Суддя-доповідач: Граб Л.С.

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій протиправними по зарахуванню періоду роботи до стажу та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі, в якому просив визнати незаконною відмову начальника управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області від 10 березня 2011 року № 36-Д про зарахування йому до стажу роботи, що дає право вислугу років, на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, часу фактичного виконання обов'язків судді в період роботи на посаді стажиста судді Могилів-Подільських міськнарсуду та Шаргородського районного народного суду Вінницької області, що раніше входили до складу колишнього СРСР, поєднаного з виконанням обов'язків народного засідателя цих же судів в період з 21 листопада 1989 року по 21 квітня 1991 року, включно; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на вислугу років і відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час фактичного виконання обов'язків судді в період роботи на посаді стажиста судді Могилів- Подільських міськнарсуду та Шаргородського районного народного суду Вінницької області, що раніше входили до складу колишнього СРСР, поєднаного з виконанням обов'язків народного засідателя цих же судів в період з 21 листопада 1989 року по 21 квітня 1991 року, включно; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області зробити відповідні перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді, з врахуванням періоду виконання ним обов'язків судді із 21 листопада 1989 року по 22 квітня 1991 року, включно.

Постановою Мурованокуриловецького районного суду від 18 липня 2011 року в справі № 0216/2-а- 695/11 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області на бездіяльність по зарахуванню періоду роботи до стажу та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року постанову Мурованокуриловецького районного суду від 18 липня 2011 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2014 року постанову Мурованокуриловецького районного суду від 18 липня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення з зазначенням, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність права позивача на зарахування до стажу роботи, що дає право на вислугу років, на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, часу фактичного виконання обов'язків судді в період роботи ОСОБА_2 на посаді стажиста судді, оскільки чинне законодавство не містить приписів, які б передбачали можливість такого зарахування, а також зарахування терміну роботи народним засідателем до стажу роботи суддею.

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Мурованокуриловецького районного суду із заявою про перегляд постанови суду від 18 липня 2011 року за нововиявленими обставинами, мотивовуючи тим, що після перегляду 18 червня 2014 року справи в касаційній інстанції, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи, а саме: довідка Головного управління юстиції у Вінницькій області № 43/16 від 14 січня 2015 року про його заробітну плату для обчислення пенсії в період, починаючи з серпня 1989 року по квітень 1991 року включно, з якої були нараховані та сплачені страхові внески в сумі 0,0004824 грн. до Пенсійного фонду України за період роботи на посаді стажиста народного судді Могилі-Подільського міськрайсуду Вінницької області. Дана обставина є істотною для справи та якби була відома суду на час прийняття постанови, то тією чи іншою мірою вплинула б на результат розгляду справи, а тому просив переглянути постанову Мурованокуриловецького районного суду від 18 липня 2011 року в справі № 0216/2-а- 695/11.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 24 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляду постанови за ново виявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Мурованокуриловецького районного суду від 24 березня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 4 розділу IV КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, крім іншого, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені заявником обставини на юридичну оцінку обставин, яка здійснена судом під час постановлення рішення, що переглядається, з'ясувати, чи відповідають зазначені заявником обставини ознакам нововиявлених обставин, а також дослідити, чи дійсно заявник не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

З даних матеріалів справи вбачається, що заявник вважає довідку про розмір заробітної плати такою, що має істотне значення для вирішення справи, оскільки, на думку останнього, спростовує обставини, покладені в основу судового рішення, а на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі та не були відомі позивачу.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що ОСОБА_2 помилково вважає вказану довідку нововиявленою обставиною, оскільки законодавство розрізняє поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти, тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Зазначена позиція висвітлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 05.06.2013 року у справі №К/800/10107/13.

В розрізі наведених правових норм колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що будь-яких належних юридичних фактів в розумінні статті 245 КАС України заявником не надано, а доводи заявника не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заявником не надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність заявлених вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Совгира Д. І.