Справа № 241/1007/15-а
Суддя: Трегубенко С. В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Трегубенко С.В.

при секретарі Павлічевої А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Мангуш адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

адміністративної комісії виконавчого комітету

Маріупольської міської ради

про

поновлення строку подання позовної заяви та скасування постанови №786 від 03.12.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1звернулася до суду з позовом про поновлення строку на подання адміністративного позову та скасування постанови №786 від 03.12.2014 року,вказавши на таке.

03.12.2014 року, адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради ,розглянувши протокол інспекції міської ради з благоустрою від 14.11.2014 року, визнала її винною у вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.152 КУпАП та наклала на неї адміністративне стягнення у вигляді 1360 гривень.

Відповідно до цієї постанови,12.11.2014 року о 11.25 виявлено,що не укладено договір зі спеціалізованим підприємством (офіційним виконавцем послуг) на вивезення ТПВ на 2014 рік по вул.Азовстальській,70.Захаращення території,прилеглої до огорожі кафе «Шара» дрібним побутовим сміттям,сухим листям,пакетами та папером,що є порушенням ст.152 КУпАП та п.п.6.4.10 п.6.4 розділу 6,п.п.11 п.15.1 розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя,затверджених рішенням Маріупольської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями ,внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 №6/11-962,від 16.04.2013 №6/27-3040.

З вище зазначеною постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради №786 від 03.12.2014 року вона не згодна, вважає її такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав її незаконності та необґрунтованості та відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дійсно, позивачка є власницею нежитлової будівлі, розташованої за адресою м. Маріуполь, вул Азовстальська, 70, яке працювало як кафе. У 2014 році кафе «Шара» не працювало та ніякої підприємницької діяльності за вказаною адресою нею у 2014 році не здійснювалося і тому підстав для укладання договору на вивезення ТПВ на 2014 рік не було. Прилегла територія до кафе «Шара» огороджена парканом. Усе можливе сміття збиралося нею та вивозилося на полігон ТПВ. На її та прилеглій території завжди чисто прибрано.За парканом кафе одразу йде територія ринку «Утрішній», де ведеться роздрібна торгівля з лотків та контейнерів кожного дня, а адміністрація ринку щодня здійснює прибирання залишеного сміття.

При проведенні перевірки за вище зазначеною адресою 12.11.2014 року о 11.25 годин, вона присутня не була і не могла бути з причини відсутності діяльності кафе увесь 2014 рік.

Відповідно до вимог ст. 152 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за: порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Однак,вона не була присутня при розгляді адміністративного протоколу комісією, про що може свідчити відсутність її підпису з проставлянням дати її одержання.

Вважає, що єдиним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення - порушення правил благоустрою, став лише протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2014 р.

В той же час, при вирішенні питання щодо наявності законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності протокол розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновками експерта, речовими доказами, фотоматеріалами, т. і.) і не може виступати єдиним доказом скоєння правопорушення.

Також у постанові не зазначено відомостей щодо своєчасного повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того,копію постанови №786 від 03.12.2014 року позивачка отримала на руки в Іллічівському відділі ДВС Маріупольського міського управління юстиції 12 травня 2015 року, куди була викликана викликом державного виконавця від 05.05.2015 року №В-11 за старим місцем реєстрації та мешкання, а саме м. Маріуполь, вул. Пушкіна 68 кв.2.За вказаною адресою вона не проживає з 1993 року, що підтверджується відміткою у її паспорті. До цього часу, в порушення приписів КУпАП, вказана постанова їй не вручалася та не надсилалася. У зв'язку з отриманням копії постанови після завершення строку її оскарження, вона не змогла подати позовну заяву вчасно.

У судове засідання позивачка не з*явилася,до суду надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності,свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити.

Представник адміністративної комісії також в судове засідання не з*явилася,теж надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності.Позовні вимоги позивачки визнає.

Отже,справа розглядається в їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, згідно до ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши докази, що є в матеріалах адміністративної справи приходить до наступного.

Згідно вимог ст.71 ч.1 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. Частина 2 ст.71 КАСУ передбачає, що обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 6 вказаною статті,що якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею ст.251 КУпАП визначено,що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів,що надані до суду, доказів порушення з боку позивачки, відповідачем не доведено, як того вимагає ст.71 КАСУ. Інших доказів суду відповідачем,окрім пояснень не надано.

Тому суд вважає, що вимоги позивачки щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.12.2014 року №786 підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивачки про поновлення строків,то вони також підлягають задоволенню,оскільки постанову про адміністративне правопорушення ОСОБА_1отримала 12 травня 2015 року у Іллічівському відділі ДВС Маріупольського міського управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 158 163, 167,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст.152,218,251,252, 287,288,289 КУпАП,суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Скасувати постанову виконавчого комітету Маріупольської міської ради адміністративної комісії у справі про адміністративне правопорушення від 03.12.2014 року, №786 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 Кодекса України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В.Трегубенко