Справа № 241/1001/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/1889/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Рецебуринський Ю.Й. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 22.10.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014р. у справі за позовом Мангуської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року Мангуська міжрайонна державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції з вимогами про скасування постанови.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 22.10.2014р. задоволено позовні вимоги. Визнано протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Андрусенко І.О. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 19.08.2014р. по виконавчому провадженню № 44482725 згідно ЄДРВП при розгляді заяви про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови № 3/241/153/2014 від 27.06.2014 по справі № 241/629/14-п про стягнення штрафу на користь держави у сумі 153 грн. з ОСОБА_3, виданої Першотравневим районним судом. Зобов'язано відділ державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції прийняти до виконання постанову №3/241/153/2014 від 27.06.2014р. по справі № 241/629/14-п про стягнення штрафу на користь держави у сумі 153 грн. та винести відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014р. апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області залишено без задоволення, постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 22.10.2014р. по справі № 241/1001/14-а залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження прийнята з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

У касаційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судами, просить попередні рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 27.06.2014р. гр. ОСОБА_3 притягнено за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 153,00 грн. та стягнено судовий збір у розмірі 36,54 грн. на користь держави. Вказана постанова набрала законної сили та була направлена позивачем для примусового виконання до ВДВС Першотравневого РУЮ разом із супровідною заявою про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2014р. за № 5871/08/05-40-10-013.

Постановою від 19.08.2014р. (ВП № 44482725) головний державний виконавець відділу ДВС Першотравневого РУЮ Андрусенко І.О. відмовив у прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови суду від 27.06.2014р., посилаючись на ч. 3 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, в тому числі про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, визначається Законами України від 21.04.1999р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), від 05.06.2012р. № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон № 4901-VI).

Відповідно до ст. 17 цього Закону № 606-XIV визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог п. 29.44 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі несплати штрафу добровільно копія постанови надсилається до органу державної податкової служби для подальшого пред'явлення до виконання органу державної виконавчої служби за місцем знаходження суду та за місцем роботи особи.

Постанова Першотравневого районного суду Донецької області від 27.06.2014р. (справа № 241/629/14-п, 3/241/153/2014) підписана суддею Топузовою Н.М., засвідчена гербовою печаткою з посиланням про набрання постановою законної сили та строком пред'явлення до виконання.

Відповідно до частини другої статті 8 названого Закону стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Приписами ч. 2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Перелік випадків відмови у відкритті провадження визначений ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів вважає помилковими доводи касаційної скарги про те, що у даному випадку Законом України "Про виконавче провадження" за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, оскільки ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф в порядку ст. 91 КУпАП, а не в позовному провадженні.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що саме орган доходів і зборів, є повноважним стягувачем за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів за судовим рішенням про накладення штрафу.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, надали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції відхилити, а постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 22.10.2014р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Рецебуринський Ю.Й.