Справа № 2а-612/10/0870
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року о 12-15 годині Справа № 2а-612/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

при секретарі Полтавці Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом Вільнянської МДПІ Запорізької області

до ВДВС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області

про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що Вільнянською МДПІ, на підставі ст.ст.3,18 Закону України «Про виконавче провадження», було направлено до ВДВС Вільнянського РУЮ виконавчий лист №2а-2619/09/0870, виданий Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з Кам'янської виправної колонії №101 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області податкового боргу у розмірі 17089,32 гривень.

20.11.2009 державним виконавцем Кононовою Н.С. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, на підставі п.7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що звернення стягнення на майно органів та установ виконання покарань не допускається.

Вважаючи, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження не було, позивач просить суд визнати дії ВДВС такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, та скасувати вищевказану постанову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач до суду не з'явився, надав заперечення, в яких зазначив, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Оскільки боржником за даним виконавчим провадженням є Кам'янська виправна колонія №101, яка, згідно зі ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», є підприємством установ виконання покарань, що створене для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби.

Статтею 26 зазначеного Закону передбачено, що звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств (у даному випадку - Кам'янської виправної колонії №101) не допускається.

На підставі вищевикладеного, ВДВС просить суд у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2009 постановою державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_1С було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-2619/09/0870, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з Кам'янської виправної колонії №101 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області податкового боргу у розмірі 17089,32 гривень.

Відмову у відкритті виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом державний виконавець мотивувала тим, що, згідно п.5 ст.26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», звернення стягнення на майно органів та установ виконання покарань не допускається.

Судом встановлено, що, згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених вказаним Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 5 цього Закону, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Статтею 50 Закону «Про виконавче провадження» передбачено стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Суд приходить до висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» окремо виділяє майно боржника та доходи (грошові кошти) боржника.

Відповідно до п.5 ст.26 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу в Україні», звернення стягнення на майно органів та установ виконання покарань не допускається.

Стаття 16 Закону "Про систему оподаткування " передбачає, що джерела сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) встановлюються відповідними законами про податки, збори (обов'язкові платежі).

Судом встановлено, що Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " є спеціальним законом саме з питань оподаткування та погашення податкового боргу і всі інші нормативно-правові акти діють у межах, що не протирічать цьому Закону. Закон України "Про державну кримінально-виконавчу службу в Україні" не є спеціальною нормою у галузі оподаткування. Норми зазначеного Закону можуть застосовуватись лише до питань неврегульованих спеціальною нормою законодавства (в даному випадку Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ").

Таким чином, спеціальним законодавством з питань оподаткування чітко визначено порядок стягнення податкового боргу.

Пункт 11.1. ст. 11 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " передбачає, що у разі коли платник податків, який перебуває у державній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків.

У відповідності до п.3.2.8 Закону України «Про податок на додану вартість», під цілісним майновим комплексом слід розуміти активи, сукупність яких забезпечує ведення окремої підприємницької діяльності на постійній і регулярній основі і термін використання яких перевищує дванадцять календарних місяців.

Пункт 1.7 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зазначає, що активами платника податків є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, які належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до п. 3 ст.26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу в Україні», майно органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоровя, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, належить їм на правах оперативного управління або повного господарського відання.

Згідно пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків за його самостійним рішенням або за рішенням органу стягнення: майно, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації. Приватизації не підлягають майнові комплекси Державної кримінально-виконавчої служби України (ч.2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна»).

Відповідно до п.1 ст.141 Господарського кодексу України, до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні субєктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кошти та інше індивідуально визначене майно установ по виконанню покарань не відносяться до цілісного майнового комплексу, а тому на них можливо звернути стягнення у рахунок погашення податкового боргу цих установ.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.17,158-162, 167, 181 КАС України, ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати дії відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-2619/09/0870 по стягненню податкового боргу з Камянської виправної колонії №101 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВДВС Вільнянського РУЮ Запорізької області від 20.11.2009 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-2619/09/0870.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 01.03.2010.

Суддя О.В. Матяш