Справа № 806/1535/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/1535/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача, її представника, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним висновку, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати висновок Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Коростенська ОДПІ) про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 02.02.2015 № 1533/10/06-09-17-01 щодо недостовірності відомостей, внесених ОСОБА_1 до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади";

2) визнати протиправним і скасувати наказ Київської митниці ДФС № 185-о від 06.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС та стягнути з Київської митниці ДФС на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оспорюваний висновок є протиправним та не відповідає фактичним обставинам. Вважає, що Коростенською ОДПІ безпідставно не взято до уваги пояснення її батька, про те, що ним були подаровані кошти в сумі 130000,00 грн для придбання останньою автомобіля. Крім того, Коростенською ОДПІ не враховано, що автомобіль Hyundai Accent був придбаний у 2011 році, вказаний у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2011 рік, проте жодних висновків про невідповідність витрат та доходів в 2011 році, про отримання майна з доходів із незаконних джерел - не прийнято. Зважаючи на те, що висновок від 02.02.2015 № 1533/10/06-09-17-01 слугував підставою для звільнення, просить скасувати наказ Київської митниці ДФС № 185-о від 06.03.2015, поновити її на посаді та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач та її представник уточнили пункт 1 прохальної частини позовної заяви та просили суд визнати протиправним та скасувати висновок Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015 в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел. З урахуванням указаних уточнень просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Коростенської ОДПІ заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 118). Наголошував на тому, що під час проведення перевірки позивачем були надані письмові пояснення, які були враховані при прийнятті висновку. Пояснення, які були надані ОСОБА_2 та її батьком не спростовують виявлених невідповідностей. Крім того, у попередніх поясненнях від 28.01.2015 позивач не зазначала, що автомобіль був придбаний її батьком.

Представник відповідача - Київської митниці ДФС у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с. 20-27). Пояснила, що на підставі оспорюваного висновку Коростенської ОДПІ, у відповідності до приписів Закону України "Про очищення влади", постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" № 563 від 16.10.2014, в.о. начальника Київської митниці ДФС прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", відповідно до пункту 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України. Оспорюваним наказом від 06.03.2015 було звільнено позивача із займаної посади, однак, враховуючи перебування ОСОБА_1 на лікарняному, днем звільнення був визначений перший день виходу останньої на роботу - 31.03.2015.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідачів та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, ОСОБА_1 проходила публічну службу в митних органах з 2008 року.

На виконання вимог Закону України "Про очищення влади", відповідно до пункту 49 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади", та згідно пункту 8 наказу Державної фіскальної служби України від 14.11.2014 № 270 "Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади" при призначенні посадових осіб Київської митниці Міндоходів на посади в Київській митниці ДФС було розпочато проведення перевірки згідно Закону України "Про очищення влади".

При призначенні ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС, згідно наказу від 05.12.2014 № 51-о (а.с. 57), 10.12.2014 стосовно останньої було розпочато перевірку, відповідно до Закону України "Про очищення влади".

Так, Коростенською ОДПІ проведено перевірку відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1, за результатами якої складено висновок № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015 (а.с. 81-82).

Даним висновком зафіксовано, що за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб - легковий автомобіль Hyundai Accent 2011 року випуску. На запит Коростенської ОДПІ, ОСОБА_1 надала пояснення, що указаний автомобіль, вартістю 144150,00 грн придбаний близькими родичами в якості подарунку на її 25-річчя, проте підтверджуючих документів на придбання автомобіля - не надано.

Встановлені обставини слугували підставою для висновку про те, що вартість майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

З метою уточнення отриманої інформації, викладеної у висновку № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015, на підставі пункту 35 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади", Київська митниця ДФС листом за вих. № 1178/1/10-70-01-39 від 12.02.2015 звернулась до Коростенської ОДПІ з проханням надати інформацію, а саме: у чому полягає невідповідність наявної податкової інформації про доходи, отримані із законних джерел ОСОБА_1 (а.с. 83).

13.02.2015 позивачем на адресу Коростенської ОДПІ було направлено додаткові пояснення (а.с. 85), у яких зазначено, що автомобіль Hyundai Accent 2011 року випуску придбано за кошти, які отримані в подарунок від батьків на день народження кошти в сумі 130000,00 грн та кошти зі свого депозитного рахунку в сумі 15000,00 грн. До пояснень додано письмові пояснення батька - ОСОБА_3 (а.с. 86), відповідно до яких останній пояснив, що перебуваючи на посаді начальника Васьковицького карєру "Ірша Граніт" заощадив кошти в сумі 130000,00 грн, які подарував своїй дочці - ОСОБА_1 на день народження для придбання автомобіля. Також, ОСОБА_1 додала копію договору банківського вкладу та додаткової угоди до нього (а.с. 96, 97).

Коростенська ОДПІ, розглянувши лист Київської митниці ДФС № 1178/1/10-70-01-39 від 12.02.2015 та пояснення ОСОБА_1, листом від 14.02.2015 (а.с. 84) повідомила, що на підставі одержаної інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України сума одержаного доходу за період перебування на державній службі з 2008 року є недостатньою для придбання автотранспортного засобу згідно оціночної вартості в 2011 році. Крім того, Коростенська ОДПІ акцентувала увагу на тому, що у поясненнях ОСОБА_1 від 28.01.2015 остання не вказала, що автомобіль придбав її батько, тобто член сімї першого ступеня споріднення, що не спростувало невідповідностей.

Також, 13.02.2015 позивачем на імя в.о. начальника Київської митниці ДФС надано письмові пояснення, аналогічні змісту пояснень, поданих до Коростенської ОДПІ.

На підставі абзацу 3 пункту 14 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.11.2014 N 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за N 1385/26162, 13.02.2015 Київська митниця ДФС направила на адресу Коростенської ОДПІ запит за вих. № 1185/1/10-70-04-39 з метою проведення додаткової перевірки та уточнення отриманої інформації щодо головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС ОСОБА_1 (а.с. 91).

04.03.2015 Київською митницею ДФС отримано лист від Коростенської ОДПІ № 2478/17 від 02.03.2015, зміст якого повністю дублює попередню відповідь від 14.02.2015 (а.с. 92).

06.03.2015 Київською митницею ДФС складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с. 98-100) та прийнято наказ № 185-о про звільнення ОСОБА_1, головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту "Східний термінал", в перший день виходу на роботу після закінчення стану тимчасової непрацездатності, з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", відповідно до пункту 7-2 статті 36 КЗпП України.

Із матеріалів справи вбачається, що у період з 06.03.2015 по 30.03.2015 позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності серії АГЧ№786774 та АВЯ№956527 (а.с. 105, 106).

31.03.2015 - у перший робочий день ОСОБА_1 була ознайомлена із довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" від 06.03.2015 та наказом про звільнення № 185-о від 06.03.2015.

Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідачів, ОСОБА_1 за захистом своїх порушених прав звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Згідно частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про очищення влади", очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання пункту 10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Так, вказана заборона, у відповідності до частини 8 статті 3 Закону України "Про очищення влади", зокрема застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про очищення влади", особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Частиною 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (частина 10 статті 5 Закону України "Про очищення влади").

На виконання частини 14 статті 5 Закону України "Про очищення влади", керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України №1682-VII, зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі іменується - Порядок №1100).

Згідно пункту 3 Порядку №1100, загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи "Податковий блок", зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Під час перевірки пошук наявної в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкової інформації щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, здійснюється з використанням реєстраційного номера облікової картки платника податків, зазначеного в позиції 1 декларації. У разі відмови такої особи через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків такий пошук здійснюється за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорта громадянина України, які зазначені в позиції 1 декларації.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 9 Порядку №1100 встановлено, що у розділі IV декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи; відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Згідно пункту 12 Порядку №1100, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України №1682-VII, за двома критеріями:

1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації;

2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

Так, із декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік та 2014 рік вбачається, що позивачем у розділі IV "Відомості про транспортні засоби" у пункті А "Транспортні засоби, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта, та витрати декларанта на їх придбання (користування)", відображено автомобіль - Hyundai Accent 2011 року випуску (а.с. 58-76).

У судовому засіданні зясовано, що контролюючим органом, під час проведення перевірки, у телефонному режимі було запропоновано ОСОБА_1 подати письмові пояснення про задеклароване майно.

На переконання суду, такі дії Коростенської ОДПІ суперечать пункту 4, 5 Порядку №1100 в частині неналежного повідомлення позивача про виявлені невідповідності та необхідності подати письмові пояснення та відповідні підтвердні документи.

Із пояснень ОСОБА_1 від 28.01.2015 вбачається, що у 2011 році легковий автомобіль Hyundai Accent 2011 року випуску, вартістю 144150,00 грн, був придбаний її близькими родичами в якості подарунку на 25-річчя.

Зважаючи на те, що документів, які б підтверджували придбання указаного автомобіля, ОСОБА_1 не було подано контролюючому органу, останній дійшов висновку про невідповідність вартостості майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Однак, такі твердження контролюючого органу спростовані у ході судового розгляду справи наступним.

Форма висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" затверджена наказом Міністерства фінансів України N 1100 від 03.11.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за N 1385/26162, відповідно до якої у разі встановлення невідповідності відомостей усі виявлені невідповідності деталізуються та зазначаються окремо по кожному з видів майна (майнових прав), відображення якого передбачено розділами III, IV та V декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Суд наголошує, що зі змісту оспорюваного висновку неможливо встановити, які саме чинники слугували для висновку про невідповідність вартості транспортного засобу ОСОБА_1 доходам, отриманим із законних джерел. Зокрема, Коростенською ОДПІ не вказано вартість автомобіля та загальну суму доходу, отриманого позивачем за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Також, мотивувальна частина спірного висновку суперечить його висновковій частині.

Так, у мотивувальній частині контролюючий орган стверджує про те, що ОСОБА_1 не було надано жодних підтверджуючих документів на придбання автомобіля, а у висновковій частині зазначено "...з урахуванням письмового пояснення ОСОБА_1 та підтвердних документів також встановлено...".

Крім того, доводи ОСОБА_1, викладені у письмових поясненнях від 28.01.2015, взагалі не були досліджені відповідачем під час проведення перевірки, оскільки останнім не зазначено за наявності яких обставин вказані пояснення не взято до уваги при прийнятті оспорюваного висновку.

На переконання суду, наведені обставини свідчать про те, що Коростенською ОДПІ оспорюваний висновок прийнято без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Пунктом 35 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" передбачено, якщо відповідь / висновок / копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов'язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Згідно пункту 14 Порядку № 1100, якщо після надсилання висновку про результати перевірки від органу, в якому проводиться перевірка, одноразово надходить запит з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації, контролюючий орган зобов'язаний розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Наведеними положеннями закріплено можливість проведення додаткової перевірки чи уточнення інформації, викладеної у висновку, у випадку, коли інформація у ньому є неповною.

Як встановлено судом, Київською митницею ДФС були направлені запити до Коростенської ОДПІ були направлені запити № 1178/1/10-70-01-39 від 12.02.2015, з проханням уточнити інформацію, викладену у висновку № 1533/10/06-09-17-01, та № 1185/1/10-70-04-39 від 13.02.2015, з проханням провести додаткову перевірку.

13.02.2015 ОСОБА_1 направлено додаткові пояснення, до яких також було долучено пояснення її батька, копію договору банківського вкладу та додаткової угоди до нього.

Проте, Коростенською ОДПІ не було надано належної оцінки підтвердним документам, поясненням позивача та її батька, а у відповідях від 14.02.2015 та 02.03.2015 стверджується лише про те, що на підставі одержаної інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України сума одержаного доходу за період перебування на державній службі з 2008 року є недостатньою для придбання автотранспортного засобу згідно оціночної вартості в 2011 році.

У судовому засіданні свідок - ОСОБА_3 пояснив, що на 25-річчя дочки - ОСОБА_1 разом їз дружиною подарували грошові кошти в сумі 130000,00 грн. Зазначив, що вказані кошти заощаджували з моменту вступу дочки до вищого навчального закладу. Пояснив, що у 2010 році працював начальником ТОВ "Ірша Граніт" та отримував пенсію, його дружина також з 2010 року отримує пенсію та працює в Михайлівській СЗШ І-ІІ ступеня. Також, наголошував на тому, що з дружиною продали автомобіль Citroen Berlingo 2007 року випуску, і зібравши суму 130000,00 грн подарували дочці для купівлі автомобіля.

Покази свідка підтверджуються довідками ТОВ "Ірша-Граніт" №№ 1, 2 від 08.04.2015 про отриману заробітну плату ОСОБА_3, довідкою відділу освіти Коростенської райдержадміністрації № 119 від 09.04.2015 про отриманий дохід ОСОБА_5, довідками управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі від 09.04.2015 та 14.04.2015 про отриману пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_5, обліковою карткою про зняття з обліку автомобіля - Citroen Berlingo 2007 року випуску, що належав ОСОБА_5

Також, контролюючим органом залишені поза увагою договір банківського вкладу та додаткова угода до нього, відповідно до яких на депозитному рахунку ОСОБА_1 обліковувались кошти в сумі 15000,00 грн.

Встановлені у ході судового розгляду справи обставини свідчать про те, що позивач за кошти, отримані як подарунок, в сумі 130000,00 грн та власні заощадження - 15000,00 грн придбала автомобіль Hyundai Accent 2011 року випуску.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у позивача була фінансова можливість придбати указаний автомобіль, проте вказані обставини контролюючим органом при проведенні перевірки не були взяті до уваги та не проаналізовані у сукупності.

Відтак, суд вважає, що позивачем доведено законність набуття права власності на автомобіль Hyundai Accent 2011 року випуску, що є правовою підставою для визнання висновку Коростенської ОДПІ № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015 протиправним та скасування його в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Враховуючи, що єдиною підставою для звільнення ОСОБА_1 з роботи слугував висновок Коростенської ОДПІ № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015 про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманих із законних джерел, то у зв'язку з визнанням його протиправним у цій частині, підлягає задоволенню вимога про визнання протиправним та скасування наказу Київської митниці ДФС № 185-о від 06.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС та поновлення її на цій посаді з 31.03.2015.

Також, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з Київської митниці ДФС на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.06.2015.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Згідно пункту 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи № 117 від 30.04.2015, у січні 2015 року ОСОБА_2 нарахована середня заробітна плата в сумі 2580,99 грн, у лютому 2015 року - 3727,59 грн.

Обраховуючи розмір середньоденної заробітної плати, суд виходив із наступного розрахунку:6308,58 грн (заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі 2580,99 грн+3727,59 грн)/40 днів (фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні) = 157,72 грн.

Весь час вимушеного прогулу з 01.04.2015 по 16.06.2015 становить 50 робочих днів.

Таким чином, за весь час вимушеного прогулу на користь позивача підлягає стягненню з відповідача - Київської митниці ДФС 7886,00 грн середнього заробітку, у тому числі: за квітень 2015 року - 3312,12 грн (21 р.д.*157,72 грн), за травень - 2838,96 грн (18 р.д.*157,72грн), за червень 2015 року - 1734,92 грн (11 р.д.*157,72 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 1533/10/06-09-17-01 від 02.02.2015 в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Визнати протиправним та скасувати наказ Київської митниці ДФС № 185-о від 06.03.2015 про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Східний термінал" Київської митниці ДФС з 31.03.2015.

Стягнути з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.06.2015.

Постанова в частині поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 23 червня 2015 р.