Справа № 2а/0270/1750/12
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2012-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

11 червня 2012 р. Справа № 2а/0270/1750/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Котюжанського В.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрон"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Вінкрон" (далі ТОВ "Вінкрон") з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ Вінкрон з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року було виявлено порушення Товариством вимог пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

На підставі виявлених порушень податковим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20 липня 2011 року за формою "В1", яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 86185,00 грн. та визначено штрафні санкції в розмірі 1,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками ДПІ у м. Вінниці, викладеними у акті перевірки, а відповідно, і з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та просить скасувати.

До початку розгляду справи по суті судом в порядку, що передбачений статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, постановлено ухвалу, якою замінено Державну податкову інспекцію у м. Вінниці її правонаступником в особі Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача навпаки вважає, що податковий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Вінниці проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вінкрон" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт №2937/23/32055032 від 13 липня 2011 року. У вказаному акті зафіксовані порушення Товариством положення пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за квітень 2011 року на 86185,00 грн., а також положень пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого Товариством завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2011 року на 34787,00 грн. гривень. Що стосується перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2011 року, в акті зазначено, що згідно з поданою ТОВ "Вінкрон" до ДПІ у м. Вінниці податковою декларацією з ПДВ за квітень 2011 р. (вх. 20.05.2011 № НОМЕР_1) та розрахунком суми бюджетного відшкодування ПДВ сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 127540,00 грн. Згідно довідки щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до податкової декларації з ПДВ) залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (ряд. 22) податкової декларації в сумі 127540,00 грн. складається із суми ПДВ, яка виникла: у лютому 2011 р. 34442,00 грн., у березні 93098,00 грн. Правильність нарахування від'ємного значення за березень 2011 р. відображено у акті № 2624/2330/32055032 від 17.06.2011 р.

На підставі зазначеного акту перевірки №2937/23/32055032 від 13 липня 2011 року Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 86185,00 грн. та визначено штрафні санкції в розмірі 1,00 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 20 липня 2011 року за формою "В1".

Так, ДПІ у м. Вінниці у червні 2011 р. проведено позапланову виїзну перевірку товариства, за результатом якої складено акт. Згідно висновків, викладених у акті № 2624/2330/32055032 від 17.06.11 р., ТОВ "Вінкрон" на порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2011 р. на 86185 грн. та на порушення п. 200.3 ст. 200 ПК України завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного періоду за березень 2011 р. на 86185,00 грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ у м. Вінниці прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.07.2011 р. за формою "В4", згідно якого зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 86185,00 грн. та визначено штрафні санкції в сумі 1 грн.

Вказане вище податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.07.2011 р. за формою "В4" визнано протиправним та скасовано постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2011 р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 р.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судовим рішенням встановлено правомірність формування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 93098,00 грн. згідно з податковою декларацією з ПДВ за березень 2011 року (вх. № 20.04.2011 р. № НОМЕР_3).

Крім того, в акті №2937/23/32055032 від 13.07.2011 р. міститься пряме посилання на те, що правильність нарахування від'ємного значення за березень 2011 р. відображено у акті 2624/2330/32055032 від 17.06.11 р., де зазначено, що згідно з поданою податковою декларацією з ПДВ за березень 2011 року (вх. № 20.04.2011 р. № НОМЕР_3) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 93098,00 грн. За даними перевірки від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 6913,00 грн. Причиною завищення від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 86185,00 грн. є зарахування від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 86185,00 грн.

Зважаючи на викладене судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за квітень 2011 року згідно податкової декларації з ПДВ (вх. 20.05.2011 № НОМЕР_1) в розмірі 127540,00 грн. (за лютий - 33442,00 грн., за березень - 93098,00 грн.), а тому відповідачем неправомірно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 86185,00 грн. та визначено штрафні санкції в розмірі 1,00 грн., згідно податкового повідомлення-рішення № від 20 липня 2011 року за формою "В1".

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Під час аналізу та дослідження обставин у справі суд виходив із того, що положеннями частини 1 статті 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час, згідно із частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, більше того, обставини, що були підставою для його прийняття спростовані матеріалами справи. З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Вінниці № НОМЕР_4 від 20.07.2011 р. за формою "В1".

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрон" (вул. Некрасова, 87, м. Вінниця) витрати по сплаті судового збору в сумі 861,86 грн. (вісімсот шістдесят одна грн. 86 коп.), шляхом їх безспірного списання органом Державної казначейської служби України із рахунку Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович