Справа № 807/3721/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/3721/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Шмідзен І.Ю.

за участю: представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Тячівському районі про стягнення заборгованості у сумі 25341,62 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 2 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 12 червня 2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі (далі позивач, УПФУ в Тячівському районі) звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Тячівському районі (далі відповідач, відділення Фонду), яким просить суд зобов'язати відділення Фонду вчинити дії по підписанню актів щомісячних звірок витрат по особовим справам потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 за період з 01.10.2013 року по 31.10.2014 року та в подальшому до настання обставин з яким Закон України "Про пенсійне забезпечення" пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин та стягнути з відділення Фонду витрати з виплати пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 25341,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем включено в акти щомісячної звірки витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 25341,42 грн., які відповідача відмовляється включати в акти звірки та не бере до відшкодування, в зв'язку з чим УПФУ просить визнати такі дії протиправними та стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 25341,62 грн.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, згідно якого просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на невідповідність позовних вимог положенням діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, зазначаючи, крім того, пропуск звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання представники сторін не з'явились та відповідно до поданих представниками сторін заяв та згідно ст. 122 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється органами Пенсійного Фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного фонду - України.

Судом встановлено, що на виконання Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання позивач склав та надав відповідачу для підписання Акт щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідач відмовився підписувати вказаний акт, мотивуючи свою відмову тим, що такі витрати не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що в Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності страхування на випадок безробіття.

За пенсійним страхуванням згідно зі ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених п. 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. За страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання

відповідно до пункту 4 цієї статті надається, зокрема, такий вид соціальних послуг та матеріального забезпечення, як пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У ч. 4 ст. 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначається внаслідок страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тобто тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальна страхування - є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Суд зазначає, що правове регулювання питань відшкодування шкоди потерпілим, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання, і не є застрахованими в Україні, здійснюється відповідності до Міжнародної Угоди, підписаної 09.09.1994 р. державами колишньою Союзу РСР, країнами СНД.

Відповідно до ст. 2 вищевказаної Угоди відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті, проводиться роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалось на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Питання надання пенсій, в тому числі і пенсій по інвалідності, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Згідно зі ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Ст. 3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення передбачено, що усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок: травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ним трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього закону.

Ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату працездатності" встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Пп. 5, 6, 7 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворюванню (затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04.03.2003 р. №5-4/4) встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року (а.с.42-45) у справі за позовом УПФУ до відділення Фонду (ті самі сторони) про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії (той самий предмет) позовні вимоги задоволено частково та стягнуто на користь УПФУ заборгованість у сумі 24555,72 грн. (рішення суду набрало законної сили згідно ухвали від 3 грудня 2014 року (справа № 876/7208/14).

Вказаним судовим рішенням встановлено обставини щодо виплати пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, з коштів Пенсійного фонду України, при цьому, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

При цьому суд враховує виводи викладені у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року у справі № 4348/14 (а.с.59-64) щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 99 КАС України в частині дотримання загального (шестимісячного) строку звернення до суду, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають до задоволення саме з врахуванням вказаної норми з травня 2014 року.

Виходячи з наведеного, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відділення Фонду заборгованість за період з 1 травня 2014 року в загальній сумі 9976,44 грн. (зокрема, по ОСОБА_9 900,00 грн., ОСОБА_12 559,44 грн., ОСОБА_11 317,16 грн., ОСОБА_4 67,38 грн., ОСОБА_6 559,38 грн., ОСОБА_7 914,04 грн., ОСОБА_5 914,04 грн., ОСОБА_18 769,20 грн., ОСОБА_3 914,04 грн., ОСОБА_1 550,80 грн., ОСОБА_10 534,06 грн., ОСОБА_16 914,04 грн., ОСОБА_17 787,02 грн.ОСОБА_14 900,00 грн., ОСОБА_13 914,04 грн., ОСОБА_15 730,50 грн., ОСОБА_8 559,38 грн.), що підтверджується актами щомісячної звірки та таблицями розбіжностей (а.с.15-42).

УПФУ в Тячівському районі правомірно включено в таблиці розбіжностей до акту звірки видатки в розмірі 9976,44 грн., що пов'язані з виплатою та доставкою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворюванні та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. УПФУ в Тячівському районі доведено наявність підстав для відшкодування відділенням Фонду заборгованості у сумі 9976,44 грн., що підтверджується дослідженими в судовому засіданні наявними в матеріалах справи доказами, в зв'язку з чим позов підлягає до часткового задоволення та слід стягнути на користь УПФУ в Тячівському районі 9976,44 грн.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Тячівському районі про стягнення заборгованості у сумі 25341,62 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Тячівському районі (Закарпатська область, м. Тячів, вул. Незалежності, 23) на користь управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі (Закарпатська обл., м. Тячів, вул. Робітнича, 18) заборгованість у сумі 9976,44 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят шість гривень сорок чотири копійки).

3. В задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя ОСОБА_19