Справа № 813/365/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/21782/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року,

встановив:

В січні 2015 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання зарахувати до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в органах Державної податкової служби з 10.03.1999 р. по 17.12.2001 р. і з 09.09.2004 р. по 18.07.2005 р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просять скасувати ухвалене ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що спір стосується зарахування до вислуги років для призначення пенсії не часу роботи на посадах державного службовця, з яких він перейшов на службу в органи внутрішніх справ, а часу роботи в органах Державної податкової служби України, звідки він перейшов для подальшої роботи (служби) в органи податкової міліції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював (проходив службу):

- з 10.03.1999 р. по 20.11.2001 р. - старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова;

- з 21.11.2001 р. по 17.12.2001 р. - головним державним податковим ревізором-інспектором відділу стягнення податкової заборгованості Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова;

- з 11.03.2002 р. по 08.09.2004 р. - проходив службу в органах податкової міліції ДПА у Львівській області;

- з 09.09.2004 р. по 21.01.2005 р. - начальником відділу документальних перевірок фізичних осіб Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова;

- з 24.01.2005 р. по 18.07.2005 р. - заступником начальника інспекції-начальником управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова;

- з 22.07.2005 р. по 03.02.2006 р. - менеджером в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Львівпромбуд";

- з 13.03.2006 р. - проходить службу в органах внутрішніх справ України.

На звернення позивача з приводу зарахування згідно з пунктом "и" частини першої статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до вислуги років для призначення пенсії стажу його роботи на посадах державного службовця в органах державної податкової служби з 10.03.1999 р. по 17.12.2001 р. та з 09.09.2004 р. по 18.07.2005 р. відповідач листом від 21.01.2015 р. № 1/71-Оп-4 відповів про відсутність для цього підстав з тих мотивів, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 чітко визначено перелік посад, час перебування на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії, тому поширення цього порядку на осіб вільнонайманого складу, які займали посади нерівнозначні за умовами праці (складністю, інтенсивністю, ризиком) умовам служби на посадах рядового і начальницького складу, не відповідатиме принципам соціальної справедливості.

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Статтею 17-1 цього Закону передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом дванадцятим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Отже, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики. Крім того, додатковою умовою для зарахування часу роботи в державних органах до вислуги років постановою Уряду від 17.07.1992 р. № 393 зазначено перехід на військову службу в органи внутрішніх справ за направленням відповідних органів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з посиланням на положення Закону України "Про державну службу", Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, дійшов висновку про зарахування спірних періодів роботи позивача до його вислуги років для призначення пенсії.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції рішення про відмову в задоволенні позову мотивував тим, що позивач не надав доказів на підтвердження факту переходу на начальницькі посади в органи внутрішніх справ та направлення його на таку службу відповідними органами.

З висновками судів обох інстанцій погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на повно і всебічно встановлених обставинах справи та їх належній правовій оцінці.

Так, судами не встановлено, на яких конкретно посадах і в якому званні ОСОБА_4 проходив службу в податковій міліції і органах внутрішніх справ, чи були ці посади офіцерського і начальницького складу, чи відносились вони до чинного Переліку посад в податковій міліції і органах внутрішніх справ, у разі переходу на які до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, а якщо такий перелік не затверджений, то чи може це трактуватись на користь позивача в разі проходження ним служби на одній із посад офіцерського та начальницького складу.

Порушення судом першої інстанції норм матеріального права (застосування нормативно-правових актів, які не регулюють спірні правовідносини) та неповне встановлення судами обох інстанцій фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, згідно із статтею 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.