Справа № 754/3593/14-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/205/14
Справа №754/3593/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.05.2014 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати незаконною відмову Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у призначенні та виплаті їй пенсії за віком та зобов'язання відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03.01.2014 р.

В обґрунтування позову зазначає, що вона в 1996 році поїхала проживати до держави США, де зараз і проживає. В 2002 році набула пенсійного віку як громадянка України, а тому на час виїзду в США пенсія органами Пенсійного фонду України їй не призначалась.

Стороною відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до суду надано заперечення щодо позовних вимог. В своїх запереченнях зазначили, що позивач не проживає на території України та згідно копій закордонного паспорту є громадянкою Сполучених Штатів Америки, тому підстав для призначення пенсії за віком на даний час немає. Україною не підписано міжнародний договір (угоди) з питань пенсійного забезпечення громадян з державою Сполучених Штатів Америки. Це означає, що колишній громадянин України виїхав за кордон (США), на постійне місце проживання, він своє право на отримання пенсії в Україні втрачає. На підставі вищенаведеного Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набула пенсійного віку в 2002 році. В 1996 році виїхала проживати до держави США, де зараз і проживає. На час виїзду пенсія позивачу не призначалась.

В січні 2014 року представник позивача звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (за останнім місцем проживання та реєстрації в Україні ОСОБА_1.) із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з доданими до неї усіма необхідними для призначення пенсії документами про початок нарахування та виплати належної їй пенсії, яку вона має отримувати, оскільки трудовий стаж, який дає їй право на пенсію набуто на території України.

Однак, Управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 20.01.2014 року № 416/06-1 представника позивача повідомило про те, що громадянам України, які отримали дозвіл на постійне місце проживання до держав, з якими не укладено міжнародних договорів в галузі пенсійного забезпечення, пенсія в Україні не призначається.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, а саме: заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого органу чи уповноваженій осібі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Перелік необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсії визначено постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Громадянам України, які отримали дозвіл на постійне місце проживання до держав, з якими не укладено міжнародних договорів в галузі пенсійного забезпечення, пенсія в Україні не призначається.

Зокрема, відповідно до ст 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Однак рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року ці положення хоча і визнані неконституційними, і як, наслідок, втратили чинність з дати ухвалення такого рішення, а отже поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 7 жовтня 2009 року.

Разом з тим, механізм реалізації рішення Конституційного Суду України на даний час відсутній, у зв'язку з чим триває робота Пенсійного фонду України спільно з Міністерством праці та соціальної політики України щодо підготовки нормативно-правових актів, спрямованих на виконання рішення Конституційного Суду України, якими будуть передбачені умови, норми і механізм виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міжнародних договорів в галузі пенсійного забезпечення.

Крім того, як вже зазначалось ОСОБА_1 виїхала до держави Сполучених Штатів Америки ще до досягнення нею пенсійного віку, на час звернення з даним позовом до суду вона не являється громадянкою України.

Україною не було підписано міжнародний договір (угода) з питань пенсійного забезпечення громадян з державою Сполучених Штатів Америки. А отже, колишній громадян України, який виїхав за кордон (США), на постійне місце проживання, своє право на отримання пенсії в Україні втрачає.

Таким чином, враховуючи обставини справи, відсутність нормативно-правових актів, якими передбачено порядок виплати пенсії особам, що постійно проживають за кордоном, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання незаконною відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, як особі, що постійно проживає за кордоном.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", рішеннями Конституційного Суду України від 06.07.2011 р. та від 26.12.2011 р., суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: