Справа № 755/4192/15-а
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4192/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що він 21.01.2015 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи довідку № 212-4977 від 09.12.2014 року про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, яка видана ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». 02.02.2015 року листом № 1916/06 управління відмовило йому в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків. Такі дії відповідача вважає неправомірними, оскільки 23.11.2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Даною постановою зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Він є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи», отримує пенсію по інвалідності згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Довідка № 212-4977 від 09.12.2014 року про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, визначає його заробітну плату за неповний календарний місяць з 16.06.1987 року по 01.07.1987 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що у позивача робота проводилася вахтовим методом, а тому нарахування пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта, не менше 14 робочих днів підряд, вважається повним місяцем.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

В суді встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», інвалідом ІІ групи.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії ІІ групи інвалідності, та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З довідки № 17/347-14 від 09.12.2014 року, виданої ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, встановлено, що ОСОБА_1 працював в населених пунктах 1-ї зони радіаційної небезпеки в м. Чорнобиль, з 16.06.1987 року по 01.07.1987 року. Оплата проводилася за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони небезпеки, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного (36-годинного) робочого тижня. Ним відпрацьовано 16 днів, годин - 152.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по I групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по I групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року встановлено, що якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того,що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Враховуючи вище викладене та вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 46 Конституції України, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 8-11, 16,41,69-71,86, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно Довідки № 17/347-14 (вх. № 212-4977) від 09.12.2014 року про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яка видана ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 з 21.01.2015 року перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, врахувавши заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження згідно Довідки 17/347-14 (вх. № 212-4977) від 09.12.2014 року про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яка видана ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя: