Справа № 2-а/0817/217/11
Суддя: Вдовенко В. О.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новомиколаївський районний суд Запорізької області
Справа № 2 А/0817/217/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2011 року смт Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області в складі

Головуючого судді ВДОВЕНКО В.О.

Без участі сторін.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність УПФУ в Новомиколаївському районі щодо не до рахування і не виплати підвищення пенсії, про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за 2010 рік,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом 23 грудня 2010 року.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але в 2007 році таку допомогу не отримувала, а в 2008-2010 роках отримувала в не повному обсязі як передбачено Законом. В звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду з позовом до УПФУ про нарахування та виплату недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни. Рішенням суду позов був задоволений, суд зобовязал УПФУ нарахувати та виплатити підвищення пенсії за період з 2007 року по 1 липня 2010 року, але з 1 червня 2010 року УПФУ підвищення пенсії як дитині війни не виплачує. Просить суд визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Новомиколаївському районі щодо не нарахування та не виплату підвищення пенсії та зобовязати УПФУ в Новомиколаївському району призначити, до нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року..

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача..

В письмових запереченнях, наданих суду, відповідач проти позову заперечив, вказуючи, що з 1 січня 2008 року позивач отримувала щомісячну соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про соціальний захист дітей війни»у таких розмірах: з 1.06. по 30.11.2010 р 49,80 грн Органами пенсійного фонду України щомісячна соціальна допомога, передбачена Законом «Про соціальний захист дітей війни»виплачувалась з урахуванням вимог постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Відповідач стверджує, що порушень законодавства в сфері пенсійного забезпечення управлінням не допущено.

Справа розглядалась без участі сторін в порядку скороченого провадження..

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Позивач звернувся до суду з адміністративнім позовом 23 грудня 2010 року.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, строк позовної давності для позивача обчислюється з 1 липня 2010 року

Позивач народилась 13 липня 1934 року Згідно із статтею 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус «дитина війни». Відповідач не заперечує того факту, що Позивач є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи із того, що Позивач є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом..

Прожитковий мінімум для непрацездатних осіб Законом «Про державний бюджет України на 2010 рік» встановлений з 1 січня 2010 р 695 грн, з 1 квітня 706 грн., ., з 1 липня 709 грн., з 1жовтня 723 грн.

Позивач отримувала з 1 червня по 31 грудня 2010 року надбавку до пенсії в розмірі 49,80 грн., тобто значно менше чим встановлено законом, що е порушенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи те, що Позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між Позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи Позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 12, 17,18, 69,70, 99,159, 160, 161,162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області в частині не призначення, не донарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Новомиколаївському районі Запорізької області призначити, до нарахувати та виплатити Запорізької області в частині не призначення, не донарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавку, передбаченою статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат липні-грудні 2010 року..

. Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ В.О.ВДОВЕНКО