Справа № 808/2147/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

16 червня 2015 року (17 год. 20 хв.) Справа № 808/2147/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Киселя Р.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізьке карєроуправління» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

20.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізьке карєроуправління» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить: визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 03.04.2015 №, яким контролюючим органом збільшено податкові зобовязання на 151529,19 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 37882,30 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем була проведена камеральна перевірка позивача за звітні податкові періоди - за 3 квартал 2014 року, 4 квартал 2014 року, за результатами якої складено акт від 20.03.2015 №179/15-03/00110183 (далі ОСОБА_1 перевірки). На підставі ОСОБА_1 перевірки відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №. ОСОБА_1 перевірки позивач вважає необґрунтованими, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є безпідставним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 21.04.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 05.05.2015.

У судове засідання, призначене на 05.05.2015, представники сторін не прибули.

Ухвалою від 05.05.2015 за клопотаннями сторін провадження у справі було зупинено до 19.05.2015.

Ухвалою від 19.05.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 19.05.2015.

У судове засідання, призначене на 19.05.2015, представники сторін не прибули.

Ухвалою від 19.05.2015 за клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено до 27.05.2015.

Ухвалою від 27.05.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 27.05.2015.

Ухвалою від 27.05.2015 за клопотанням представника відповідача провадження у справі було зупинено до 16.06.2015.

Ухвалою від 16.06.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначене на 16.06.2015.

У судове засідання 16.06.2015 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

04.06.2015 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України відповідачем була проведена камеральна перевірка позивача за звітні податкові періоди: за 3 квартал 2014 року, 4 квартал 2014 року.

За результатами перевірки 20.03.2015 відповідачем був складений ОСОБА_1 перевірки, згідно висновків якого встановлено порушення п. 252.16 ст. 252 ПК України позивачем у уточнюючому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2014 року та за 4 квартал 2014 року в рядку 4.4 (коефіцієнт рентабельності гірничодобувного підприємства) невірно визначено коефіцієнт рентабельності, що вплинуло на визначення вартості одиниці видобутої корисної копалини за розрахунковою вартістю. Це в свою чергу призвело до заниження суми податкового зобовязання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2014 року у сумі 80715,55 грн., за 4 квартал 2014 року у сумі 70813,64 грн.

На підставі ОСОБА_1 перевірки 03.04.2015 відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на загальну суму 189411,49 грн., в тому числі 151529,19 грн. за основним платежем, 37882,30 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 20.02.2015 позивач надав до відповідача уточнюючий податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2014 року (податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № НОМЕР_1 від 20.02.2015 та розрахунок №1 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 20.02.2015), уточнюючий податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 квартал 2014 року (податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № НОМЕР_2 від 11.02.2015 та розрахунок №1 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.02.2015).

З ОСОБА_1 перевірки вбачається, що при заповненні уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2014 року № від 20.02.2015 та уточнюючого податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 квартал 2014 року № від 11.02.2015 відповідачем було виявлено порушення вимог п. 252.16 ст. 252 ПК України.

Відповідно до п. 252.16 ст. 252 ПК України розрахункова вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) (Цр) обчислюється за такою формулою:

Вмп + (Вмп х Крмпе)

Цр = ---------------------,

Vмп

де Вмп - витрати, обчислені згідно з пунктами 252.11 - 252.15 цієї статті (у гривнях);

Крмпе - коефіцієнт рентабельності гірничого підприємства, обчислений у матеріалах геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (десятковий дріб). Гірничі підприємства, що порушили строк регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, обчислюють податкові зобовязання із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України;

Vмп - обсяг (кількість) товарної продукції гірничого підприємства - видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), що видобута за податковий (звітний) період.

Зазначена редакція ст. 252 ПК України набрала чинності 01.01.2015, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням» від 28.12.2014 № 72-VIII.

Суд зазначає, що ст. 252 ПК України в редакції, що була чинна до 01.01.2015, взагалі не містила п. 252.16.

Зазначена стаття в редакції ПК України, що була чинна до 01.01.2015, викладена наступним чином: «Об'єкт оподаткування. Для нафти та нафтопродуктів об'єктом оподаткування є їх фактичні обсяги, що транспортуються територією України у податковому (звітному) періоді. Для природного газу та аміаку об'єктом оподаткування є сума добутків відстаней відповідних маршрутів їх транспортування (переміщення), узгоджених між платником рентної плати та замовником на відповідний податковий (звітний) період, на обсяги природного газу та аміаку, транспортованих (переміщених) кожним маршрутом транспортування».

Отже, ст. 252 ПК України в редакції, що була чинна до 01.01.2015, визначала обєкти оподаткування та взагалі не передбачала обовязку гірничого підприємства проводити геолого-економічну оцінку запасів корисних копалин ділянки надр з метою отримання протоколу ДК України по запасах корисних копалин.

Суд зазначає, що позивачем уточнюючі податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин подавалися за 3 квартал 2014 року та 4 квартал 2014 року, а отже при проведенні камеральної перевірки позивача за зазначені звітні періоди, відповідач мав застосовувати норми ПК України в редакції, що була чинна у 2014 році (до 01.01.2015).

Статтею 58 Конституції України чітко визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що застосування відповідачем, при проведенні камеральної перевірки звітності позивача за 3 квартал 2014 року та 4 квартал 2014 року, норм ПК України в редакції від 01.01.2015, є неправомірним, а тому висновки викладені в ОСОБА_1 перевірки є необґрунтованими.

Судом встановлено, що у звязку з виявленими порушеннями, на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на загальну суму 189411,49 грн., в тому числі: 151529,19 грн. за основним платежем, 37882,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд зазначає, що норма п. 252.16 ст. 252 ПК України може бути застосована лише до тих правовідносин, які виникли після набрання нею чинності, тобто з 01.01.2015. Відтак, порушення вимог зазначеної норми може бути встановлено лише за наслідками подання відповідної податкової звітності за І квартал 2015 року (щодо квартальної звітності) чи за січень 2015 року (щодо місячної звітності).

З наведених вище підстав, оскільки суд дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість ОСОБА_1 перевірки, то податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №, складене за наслідками перевірки, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позову позивач посилається на відсутність у нього обовязку проводити голого-економічну експертизу запасів корисних копалин ділянки надр, обґрунтовуючи свою позицію тим, що чинне законодавство містить положення, які мають суперечливий зміст, який припускає множинне тлумачення. З цього приводу суд зазначає, що наведена вище обставина є достатньою підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Доданим до матеріалів справи платіжним дорученням від 16.04.2015 №549 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 1921,50 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізьке карєроуправління» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №, прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким Приватному акціонерному товариству «Запорізьке карєроуправління» було збільшено суму грошового зобовязання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на загальну суму 189411,49 грн., в тому числі: 151529,19 грн. за основним платежем, 37882,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізьке карєроуправління» (, зареєстроване: 69600, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські Зорі, буд. 1) судовий збір у розмірі 1921,50 грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна гривня 50 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль