Справа № 22-а-22664/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія90Доповідач у 2 інстанціїТамара
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Антоненко В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду Київської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві про зобовязання провести перерахунок доплати до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що має право як непрацюючий пенсіонер на доплату до пенсії як особа, що проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, разом із тим відповідачем вказана доплата проводиться в значно нижчому розмірі. В звязку із викладеним просив визнати неправомірними дії відповідача відносно відмови в проведенні перерахунку доплати до пенсії та зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату доплати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік, 2009 рік» мінімальної заробітної плати за 2008 2009 роки .

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку доплати до пенсії позивача за проживання та території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, визначених в Закону про Державний бюджет України на відповідний рік за період з 16 грудня 2008 року 605 грн., з 1 квітня 2009 року 625 грн., з 1 липня 2009 року 630 грн., з 1 жовтня 2009 року 650 грн., з 1 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 744 грн. з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, зареєстрований та постійно проживає в м. Білій Церкві, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та доплату, встановлену ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач, оспорюючи дії відповідача щодо нарахування та виплати доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, вважає, що він отримував доплату значно нижчу, ніж це передбачено ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, а відповідач в порушення вказаної норми закону нараховує і виплачує таку доплату в значно нижчому розмірі, що є порушенням прав позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 987 від 20.06.2000 р., № 936 від 20.09.2005 року необґрунтовані, оскільки вказані постанови не спростовують розміру доплати до пенсії, що визначений ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для реалізації вимог закону обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Разом із тим відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення страви, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача із адміністративним позовом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, пропущення строку звернешся до адміністративного позову є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За таких обставин з огляду на доводи апеляції відповідача має бути зобовязано провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивача в межах передбаченого законом строку звернення до суду за захистом порушеного права із 15.02.2009 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 198, 200, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати непрацюючим пенсіонерам, що проживають на території посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15.02.2009 року.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: