Справа № 826/5619/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 липня 2015 року 13:15 справа №826/5619/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1
до1. Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича 2. Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області
треті особи1. ОСОБА_3 2. ОСОБА_4
провизнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ПАТ "Комерційний банк "Експобанк") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича (далі по тексту - відповідач 1) та Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (далі по тексту - відповідач 2), за участю третіх осіб - ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_3.) та ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа 2, ОСОБА_3.), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: 1) визнати протиправними дії відповідача 1 щодо прийняття ним рішення індексний номер 19687349 від 27 лютого 2015 року про припинення обтяження об'єкту нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, що виникло на підставі іпотечного договору №166-в/ф від 07 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченко І.В. за реєстровим номером 1246; 2) скасувати рішення відповідача 1 індексний номер 19687349 від 27 лютого 2015 року про припинення обтяження об'єкту нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, що виникло на підставі іпотечного договору №166-в/ф від 07 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченко І.В. за реєстровим номером 1246; 3) зобов'язати відповідача 2 скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про припинення об'єкту нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, що внесений на підставі рішення індексний номер 19687349 від 27 лютого 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5619/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 21 травня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не прибули.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів та третіх осіб, положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 21 травня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 лютого 2015 року індексний номер 19687349 внесено запис про припинення обтяження об'єкта нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане рішення прийнято на підставі листа, серія та номер: 166-В/ф-2, виданого 26 лютого 2015 року ТОВ "КБ "Експобанк" (право наступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Експобанк").

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та внесеним на його підставі записом про припинення обтяження, оскільки ОСОБА_3 надано підроблений документ, на підставі якого державним реєстратором знято заборону, тобто, останнім не перевірено повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень, не перевірено факту виконання умов правочину.

Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи тим, що оскаржувані дії та рішення відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач 1 та треті особи письмових заперечень проти позову до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувані рішення на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої та одинадцятої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

Згідно частини другої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію обтяжень приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність підстав для державної реєстрації припинення обтяження на об'єкт нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, подання необхідних документів та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

У відповідності до пунктів 74-76 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі по тексту - Порядок) для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Частиною дев'ятою статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Як встановлено судом вище, запис про припинення обтяження об'єкта нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 лютого 2015 року індексний номер 19687349, яке прийнято на підставі листа, серія та номер: 166-В/ф-2, виданого 26 лютого 2015 року ТОВ "КБ "Експобанк".

Зі змісту вказаного листа вбачається, що договір іпотеки від 27 травня 2007 року №166-в/ф вважається припиненим, у зв'язку з виконанням ОСОБА_3 зобов'язань перед ТОВ "КБ "Експобанк" по погашенню кредиту за договором кредитної лінії від 07 травня 2007 року №166-в, та уповноважено ОСОБА_3 подати та отримати документи в Реєстраційній службі Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області за довіреністю.

Позивач зазначає, що зобов'язання за договором кредитної лінії від 07 травня 2007 року №166-в не виконано, відповідно підстави для припинення іпотечного договору відсутні, а документ на підставі якого припинено обтяження підроблено.

Суд звертає увагу на те, що будь-яких доказів на спростування зазначеного відповідачами до суду не надано.

Так, відповідачами не надано в матеріали справи оскаржуваного рішення та доказів на підтвердження правомірності його прийняття, у тому числі матеріалів реєстраційної справи, які витребовувались судом.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 не досліджено питання відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, у тому числі наявність факту припинення зобов'язань за договором іпотеки та наявність підстав для проведення державної реєстрації припинення обтяження на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, суд звертає увагу на те, статут ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" затверджено загальними зборами акціонерів протоколом від 25 квітня 2014 року №1/2014, тобто станом на день прийняття оскаржуваного рішення та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "Комерційний банк "Експобанк" вже було реорганізовано у ПАТ "Комерційний банк "Експобанк", однак за даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видавником листа від 26 лютого 2015 року №166-в/ф-2 є ТОВ "Комерційний банк "Експобанк".

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення, на підставі якого припинено обтяження об'єкту нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд приходить до висновку, що рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 лютого 2015 року індексний номер 19687349 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов'язання відповідача 2 скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження об'єкту нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, що внесений на підставі рішення індексний номер 19687349 від 27 лютого 2015 року, суд вважає за необхідне відмовити, з огляду на наступне.

Як встановлено вище, на підставі оскаржуваного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення обтяження об'єкта нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1.

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено обов'язку державного реєстратора чи реєстраційних органів скасовувати записи у Державному реєстрі прав.

У свою чергу, порядок внесення записів до Державного реєстру прав визначено статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказує, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, скасування судом рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 лютого 2015 року індексний номер 19687349 є безумовною підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію скасування припинення обтяження об'єкта нерухомого майна: інші нежитлові приміщення підвалу №1,1-а,5,7; першого поверху №51, 52, 52-а, 52-б, 53, 54 в літ. "А-5" загальною площею 147,0 м2 за адресою: АДРЕСА_1, а не для скасування запису про державну реєстрацію припинення обтяження.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 1 не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК" підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 лютого 2015 року індексний номер 19687349.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко