Справа № 814/1281/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

01 липня 2015 року Справа № 814/1281/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді Желєзного І.В. суддів Лісовської Н.В., Лебедєвої Г.В. секретар судового засідання Зощак В.В. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,54050

доАпеляційного суду Миколаївської області, вул. Садова, 2-А, м. Миколаїв, 54001 Державного казначейства України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014 Кабінету Міністрів України, вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ 8,01008 Міністерства фінансів України, вул. М.Грушевського, 12/2, м. Київ 8,01001 Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601
провизнання протиправною бездіяльність щодо вирішення питання про збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої заробітної плати за період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач), відповідно до уточнених вимог, звернулася до суду з позовом до Апеляційного суду Миколаївської області (далі по тексту також суд, відповідач 1), Державної судової адміністрації України (далі по тексту також відповідач 2, ДСА), Державного казначейства України (далі по тексту також казначейство, відповідач 3), Кабінету Міністрів України (далі по тексту також відповідач 4, КМУ) та Міністерства фінансів України (далі по тексту також відповідач 5, МФУ) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо виконання пункту 2 частини 13 Розділу XІІІ (Перехідні положення) Закону України від 14.10.2014 р. «Про прокуратуру» в частині вирішення питання про збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівникам апарату судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р., в редакції чинній з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р.;

- визнати неправомірними дії апеляційного суду Миколаївської області щодо нарахування в період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу 1218 грн.;

- зобовязати Апеляційний суд Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої їй заробітної плати за період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. включно з урахуванням підвищення посадового окладу державного службовця 5 категорії до розміру 30% від посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесено до попередньої категорії посад державних службовців, надбавки за вислугу років, надбавки за постановою КМУ №268 від 09.03.2006 р., щомісячної премії, які нараховуються виходячи з розміру посадового окладу, а всього, з урахуванням фактично отриманих сум (без урахування відрахування податків та зборів) у розмірі 38282,92 грн., шляхом списання державних коштів з єдиного казначейського рахунку;

- зобовязати Міністерство фінансів України, Державну судову адміністрацію України профінансувати та виділити апеляційному суду Миколаївської області кошти для проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_1, шляхом нарахування з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. заробітної плати, з урахуванням вищезазначених критеріїв, у розмірі 38282,92 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», її оклад,як помічника судді апеляційного суду Миколаївської області, починаючи з 26.10.2014 р. повинен становити 30% від окладу судді місцевого суду з застосуванням коефіцієнту 1,3. Проте на вказану дату її посадовий оклад не був змінений та становив 1218 грн. відповідно не були змінені пропорційно й інші нарахування, в звязку з чим за період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. позивачці не донараховано та не виплачено заробітну плату в розмірі 38282,92 грн..

Відповідачі позовні вимоги не визнали, вказавши в запереченнях, що нарахування та виплата заробітної плати працівникам апарату судів проводиться відповідно до норм чинного законодавства з врахуванням положень Закону України «Про державний бюджет» та в межах асигнувань на оплату праці, затверджених на утримання відповідних органів, а будь-яких змін до вказаного кошторису в частині окладів працівників апарату суду у період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. не надходили, в звязку з чим нарахування Апеляційним судом Миколаївської області позивачу заробітної плати у розмірі більшому ніж 1218 грн. було б порушенням бюджетного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 працює в Апеляційному суді Миколаївської області на посаді помічника судді та є державним службовцем 9 рангу 5 категорії.

На 1 жовтня 2014 року заробітна плата ОСОБА_1 складалася з посадового окладу у розмірі - 1218,00 грн., доплати за ранг - 80,00 грн., надбавки за вислугу років (понад 3 роки - 10% від (окладу + рангу) 129 грн. 80 коп., щомісячної премії, яка визначається керівництвом суду у відсотках від посадового окладу щомісячно, щомісячної надбавки держслужбовцям згідно постановою Кабінету Міністрів України №268 від 9 березня 2006 року, індексації доходу, інших виплат.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Пунктом 59 ч.5 Розділу XІІ Закону України «Про прокуратури» внесено зміни до ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» наступним абзацом: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» цей Закон набирає чинності через шість місяців з і його опублікування, крім пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня наступного за днем його опублікування (Закон опубліковано 25 жовтня 2014 року в офіційному виданні - Голос України 2014, № 206).

Таким чином, зміни до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статусі суддів» були чинними з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно (до набрання чинності Законом України № 1656 від 26.12.2014 «Про забезпечення права на справедливий суд»).

Згідно ч.3 ст.133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Виходячи із засад фінансування судів, визначених в ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній в період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова адміністрація України.

Положення статей 143 і 144 цієї ж редакції вказаного Закону, визначають, що суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. При цьому, розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Схеми посадових окладів працівників суду, зокрема помічників суддів, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 9 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Видатки за цією Постановою здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів.

Таким чином, у період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року Нарахування та виплата заробітної плати позивачу, виходячи з розміру посадового окладу в 1218 грн. здійснена відповідно до чинних нормативних актів, які регулювали порядок оплати праці працівників апаратів судів, зокрема Законів України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет на 2015 рік», «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплаті праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Отже, з огляду на вищезазначене суд не вбачає в діях Апеляційного суду Миколаївської області невідповідності нормам діючого законодавства.

Крім того, у позові позивачка зазначає про бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо виконання пункту 2 частини 13 Розділу XIII (Перехідні положення) Закону України № 1697-УІІ від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» в частині вирішення питання про збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені статтею 144 Закону України № 2453-УІ від 07.07.2010 «Про судоустрій і статус суддів» в редакції чинній з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року.

Так, пунктом 2 ч.13 розділу XІІІ Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що Кабінет Міністрів України у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, повинен внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Під час розгляду справи судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України виконано обовязок щодо законодавчого врегулювання питання оплати праці працівникам апарату судів, з огляду на таке.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014, який підготовлено Кабінетом Міністрів України, в п. 9 Перехідних положень встановлено, що норми ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 № 17-УІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» внесено зміни до п. 9 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», визначивши, що норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Таким чином, вимога позивачки до Кабінету Міністрів України є безпідставною, оскільки Кабінетом Міністрів України були здійснені відповідні заходи по вирішенню питання щодо виконання пункту 2 частини 13 Розділу XIII (Перехідні положення) Закону України № 1697-УІІ від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» в частині вирішення питання про збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені статтею 144 Закону України № 2453-УІ від 07.07.2010 «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Міністерства фінансів України, Державну судову адміністрацію України профінансувати та виділити Апеляційному суду Миколаївської області кошти для проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 шляхом нарахування з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року заробітної плати з урахуванням посадового окладу державного службовця 5 категорії у розмірі 30 % від посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої посад державних службовців, встановленого на законодавчому рівні, в розмірі 45642,43 грн. суд зазначає наступне.

Пунктом 8 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні кошти використовуються на цілі, визначені бюджетними призначеннями. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (частина друга статті 23 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до статей 21, 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються головним розпорядникам бюджетних коштів, які затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

З 1 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду.

Тобто, Державна судова адміністрація України здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів у відставці, а також працівників апарату судів.

Так, із матеріалів справи слідує, що ДСА України листом зверталося із відповідними пропозиціями до Міністерства праці та соціальної політики внести зміни до Постанови КМУ України №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» щодо встановлення нових посадових окладів працівникам апаратів судів. Повторно за дорученням Премєр Міністра від 15.01.15р. ДСА України надані пропозиції щодо реалізації положень ч. 1. ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( у старій редакції) із наданням схем нових коефіцієнтів до посадового окладу судді, виходячи із затверджених призначень на оплату праці місцевим та апеляційним судам у 2015році.

Також, ДСА України зверталося безпосередньо до Міністерства фінансів України з приводу збільшення бюджетних асигнувань, необхідних для реалізації згаданих положень при доопрацюванні проекту Державного бюджету України на 2015 рік.

Всі вищезазначені пропозиції викладені у рішенні Ради суддів України №15 від 12 березня 2015 року. З огляду на вищезазначене рішення Ради суддів України, вимоги позивача щодо здійснення ДСА України фінансування та виділення відповідних коштів Апеляційному суду Миколаївської області є необґрунтованими, оскільки ДСА України фінансується безпосередньо з Державного бюджету України, а пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення частини першої статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Таким чином, нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_1 здійснено відповідно до чинних нормативних актів, оскільки фінансування здійснюється в межах ресурсів державного бюджету України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачі, які є субєктами владних повноважень, повністю довели позицію щодо правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Желєзний

Судді Н.В. Лісовська

ОСОБА_2