Справа № 22-а-22541/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 22.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Антоненко В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

23.02.2010 року позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є потерпілою 4 категорії від аварії на ЧАЕС, мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказувала, що відповідач виплачує їй доплату до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.04.2009 рік, в подальшому здійснювати перерахунок та виплату згідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, встановивши її на рівні однієї мінімальної заробітної плати за період з 23.02.2009 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2010 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку доплати до пенсії позивачу за проживання на території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивача відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно, визначених в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з врахуванням виплачених сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобовязання управління ПФУ у м. Білій Церкві провести позивачу перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що позивачка мешкає в м. Біла Церква Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на доплату до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу у 2008 році на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 році в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням її прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 року необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. Також безпідставними є посилання апеляційної скарги на постанови КМУ № 987 від 20.06.2000 року та № 936 від 20.09.2005 року, даному випадку мають враховуватися засади пріорітетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Безпідставними суд вважає доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів для виплати вищевказаної доплати, оскільки відсутність відповідного фінансування не звільняє відповідача як субєкт владних повноважень від обовязку діяти відповідно до вимог закону.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :