Справа № 818/951/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р. Справа №818/951/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Уварова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/951/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 13.03.2015 року №31-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошено догану.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням вимог чинного трудового та спеціального законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, містить суттєві протиріччя, наведені в ньому підстави та факти не підтвердженні належними доказами, а тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, перебуваючи на добовій зміні на посту екологічного контролю «Катеринівка», близько 3 години ночі 23 грудня 2014 року позивачу стало погано, підвищився тиск та було самопочуття, граничне із втратою свідомості, про що він повідомив начальника ПЕК «Катеринівка» ОСОБА_3, який перебував у відпустці, останній повідомив про це начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області ОСОБА_4 Близько 4 години ночі 23 грудня 2014 року позивача змінив на посту ОСОБА_3, після чого ОСОБА_1 поїхав додому на таксі в м. Глухів, де прийняв ліки, та вранці звернувся до Глухівської районної лікарні за медичною допомогою, про що свідчить відповідна довідка, яку позивач передав заступнику начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області ОСОБА_5 Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що він не залишав самовільно чергову зміну та не надавав своєму керівництву неправдивих пояснень з приводу причини залишення посту, як це зазначено в оскаржуваному наказі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши, що позивач в ніч з 22.12.2014 року на 23.12.2014 року (близько другої години ночі) достроково передав зміну на ПЕК «Катеринівка» ОСОБА_3, який перебував у відпустці без збереження заробітної плати, без дозволу керівництва та надав неправдиву інформацію щодо його самопочуття, про що свідчить пояснення ОСОБА_1, отримані на запит, направлений комісією з проведення службового розслідування до Держекоінспекції України факсимільним зв'язком, які він написав 23.12.2014 року на імя Голови Держекоінспекції України ОСОБА_6 Тобто 23.12.2014 року ОСОБА_1 замість того, щоб звернутися до Глухівської районної лікарні, перебував особисто в цей день у Державній екологічній інспекції України в м. Києві, що вбачається з відмітки на його письмових поясненнях, прийнятих головним спеціалістом з питань виявлення та запобігання корупції Держекоінспекції України ОСОБА_7 із зазначенням дати і часу 23.12.2014 року 11 година 15хв. Також, видана позивачу довідка за підписом лікуючого лікаря не відповідає п.2.19 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (наказ МОЗ України від 13.11.2011 року №455), оскільки вона не засвідчена печаткою лікувального закладу. Крім того, у період з 15.12.2014 року до 22.12.2014 року відносно начальника відділу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумського області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області ОСОБА_4 проводилося службове розслідування згідно з наказом №123-о від 15.12.2014 року, тому на підставі п.1.5 Посадової інструкції начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області його обов'язки виконував заступник ОСОБА_5 Проте, ОСОБА_1, будучи обізнаним про факт відсутності ОСОБА_4, не повідомив ОСОБА_5 про необхідність залишення ним чергової зміни, допустивши дисциплінарне правопорушення. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №31-о від 13.03.2015 року, за наслідками розгляду акту службового розслідування від 02.03.2015 року (а.с.17-19), керуючись статтями 147-149 Кодексу законів про працю України, до позивача, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області (а.с.49,50-54), застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, а саме: залишення робочого місця раніше часу, визначеного у графіку змінності, передача зміні особі, що перебувала у відпустці, за надання неправдивої інформації (а.с.7).

Суд зазначає, що при вирішення питання про накладення дисциплінарного стягнення відповідач повинен був врахувати не тільки положення КЗпП України, але й вимоги Закону України «Про державну службу», оскільки позивач є працівником державного органу, тобто суб'єкта владних повноважень, який виконує покладені на нього державою функції.

Так, відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Отже, при наданні оцінки правомірності накладення на позивача оскаржуваного дисциплінарного стягнення слід виходити з загальних правил притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, визначених КЗпП України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про державну службу», а саме ст.14 цього Закону.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення як догана та звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до чинного законодавства дисциплінарна відповідальність державного службовця полягає в накладенні передбачених законом дисциплінарних стягнень за порушення ним службової дисципліни.

Порушенням службової дисципліни вважається протиправне, неналежне виконання працівником трудових обов'язків.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, до складу якого включається суб'єкт, суб'єктивна сторона, об'єкт і об'єктивна сторона.

Суб'єктом дисциплінарного проступку в даному випадку є позивач, який перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Суб'єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина, і виступає у формі умислу чи необережності.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб'єкта, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою правопорушника. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами трудового законодавства, а саме: КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним особи.

Отже, об'єктом дисциплінарного проступку в даному випадку є дисципліна праці.

Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обов'язково встановити чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось таке порушення, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Згідно з мотивувальною частиною наказу №31-о від 13.03.2015 року до позивача застосована догана за фактом залишення робочого місця раніше часу, визначеного у графіку змінності, передача зміні особі, що перебувала у відпустці, за надання неправдивої інформації.

Однак, в наказі не зазначено, які саме норми КЗпП України, вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку в Державній екологічній інспекції України у Сумській області, затверджених наказом Державної екологічної інспекції у Сумській області від 08.01.2014 року №4 (а.с.44-46), та Посадової інструкції головного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, затвердженої наказом начальника Держекоінспекції у Сумській області ОСОБА_8 від 03.01.2012 року (а.с.57-61), були порушені позивачем.

Слід звернути увагу, що чинне трудове законодавство, вказані Правила внутрішнього трудового розпорядку та посадова інструкція не містять положень щодо відповідальності працівників за «передачу зміні особі, що перебувала у відпустці» та «за надання неправдивої інформації», як це зазначено в оскаржуваному наказі.

Пунктом 5.1 Положення про пост екологічного контролю «Катеринівка», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції у Сумській області від 03.01.2012 року №29 (а.с.55-56), передбачена відповідальність працівників ПЕК Катеринівка» за несвоєчасне оформлення документів, за необґрунтовану затримку осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, які прямують через державний кордон, а також за проведення заходів по допущенню завезення на територію України екологічно-небезпечних вантажів. Працівники ПЕК «Катеринівка» забезпечують виконання завдань та покладених на них службових обов'язків, визначених у посадових інструкціях (п.5.2).

Зокрема, відповідно до розділу 4 посадової інструкції (а.с.60-61) головний спеціаліст несе відповідальність за: недотримання обмежень, передбачених законодавством про державну службу, негативні наслідки своїх прийнятих рішень під час виконання службових обов'язків та за бездіяльність; за неналежне виконання або невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку, протипожежної безпеки і правил техніки безпеки праці, наказів та розпоряджень начальника інспекції, вимог колективного договору, Кодексу законів про працю, які регламентують порядок здійснення державного контролю; збереження майна, документації, обладнання й інвентарю, що знаходяться в відділі екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області; невиконання покладених на нього завдань і функцій, передбачених цією інструкцією, неналежне виконання вимог цієї інструкції.

Проте, у спірному наказі не конкретизовано, про які порушення яких пунктів посадової інструкції та правил внутрішнього трудового йде мова.

Щодо посилань в акті службового розслідування від 02.03.2015 року (а.с.17-19) на порушення ОСОБА_1 ст.ст.3,5,10,17 Закону України «Про державну службу» та ст.6,12 Закону України «Про правила етичної поведінки» суд зазначає наступне.

Положення Закону України «Про державну службу», про недотримання яких зазначено комісією з проведення службового розслідування в акті від 02.03.2015 року, носять узагальнений характер, визначаючи основні принципи державної служби (ст.3), необхідність дотримання державним службовцем правил етичної поведінки (ст.5), основні обов'язки державних службовців (ст.10) та порядок прийняття присяги громадянами України, які вперше зараховуються на державну службу (ст.17), за порушення кожного з яких може наставати передбачена законом відповідальність.

Крім того, Закон України «Про правила етичної поведінки» втратив чинність на підставі Закону України №1700-VII від 14.10.2014 року «Про запобігання корупції» (п.п.2 п.4 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення»).

Під час розгляду справи відповідач не надав суду доказів порушення позивачем вимог посадової інструкції чи інших наказів. Позивач діяв у межах повноважень, оскільки сам факт дострокової передачі зміни іншій особі не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки у даному випадку такі дії вчинювалися не самовільно, а з дотриманням встановленого порядку.

Так, згідно з п.3.3 посадової інструкції (а.с.57) головний спеціаліст відділу безпосередньо підпорядковується начальнику відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, а також заступнику начальника відділу. В частині практичного проведення екологічного та радіологічного контролю на постах екологічного контролю, головний спеціаліст відділу підзвітний та підконтрольний начальнику поста екологічного контролю.

З матеріалів справи вбачається (а.с.8,16,18,21,28-37,43,47,49,62-63), що в ніч з 22.12.2014 року на 23.12.2014 року ОСОБА_1, перебуваючи на добовій зміні, залишив свій на пост за умови повідомлення про це начальника ПЕК «Катеринівка» ОСОБА_3, а також начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області ОСОБА_4, відносно якого станом на 23.12.2014 року (день подання службової записки про виробничу необхідність відкликання ОСОБА_3 з відпустки для проведення екологічного та радіологічного контролю вантажів і транспортних засобів на ПЕК «Катеринівка» терміном на 4 год. у зв'язку з неможливістю виконання позивачем службових обов'язків в результаті поганого самопочуття) завершилося службове розслідування (терміном з 15.12.2014 року до 22.12.2014 року) з відстороненням від виконання службових обов'язків.

В судовому засіданні, допитаний як свідок, ОСОБА_4 повідомив, що він до 14.04.2015 року працював на посаді начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області. 23.12.2014 року близько третьої години ночі йому зателефонував ОСОБА_3, який повідомив, що у ОСОБА_1 підвищився тиск та розпочався головний біль, у зв'язку з чим ОСОБА_4 як безпосередній керівник позивача надав начальнику ПЕК «Катеринівка» вказівку негайно змінити ОСОБА_1 на зміні. Потім зателефонував сам позивач, який зазначив, що приїхав ОСОБА_3, та запитав дозволу залишити свій пост та звернутися вранці до лікарні. У зв'язку з викладеними подіями з 04 год. до 08 год. ранку на посту замість позивача перебував інший працівник, про що повідомлено службовою запискою від 23.12.2014 року першого заступника начальника Держекоінспекції у Сумській області.

Тобто 23.12.2014 року позивач належним чином повідомив своє безпосереднє керівництво про необхідність залишення ним посту внаслідок погіршення стану здоров'я.

Більш того, суд зазначає, що будь-яких шкідливих наслідків від його дій не настало, а саме з журналу реєстрації та проведення екологічного контролю підконтрольних вантажів і транспортних засобів, що перетинають Державний кордон України через пункт пропуску (а.с.36-37), слідує, що після залишення ОСОБА_1 зміни екологічний контроль продовжував здійснювати ОСОБА_3, забезпечуючи належне здійснення органом державної влади своїх функцій.

Суд не погоджується з посиланнями представника відповідача на невідповідність виданої позивачу лікарнею довідки №5065 пункту 2.19 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2011 року №455, внаслідок її не засвідчення печаткою лікувального закладу (а.с.16), як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки з відповіді Глухівської центральної районної лікарні від 03.03.2015 року №534/01-13, отриманої на запит Державної екологічної інспекції у Сумській області після завершення службового розслідування (а.с.21), вбачається, що «громадянин ОСОБА_1 звернувся до терапевтичного відділення ЦРЛ 23.12.2014 року близько 8 год. зі скаргами на головний біль, запаморочення, підвищення АТ. Надавалась невідкладна медична допомога, стан хворого стабілізувався, призначено амбулаторне лікування».

Відповідно до п.8.1, п. 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2011 року №455 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196), контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання. За порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Отже, вина позивача у видачі йому лікарнею довідки з порушенням порядку її заповнення відсутня.

Підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем не встановлено реального факту порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось таке порушення, причин, що спонукали позивача вчинити дисциплінарний проступок, обставин, за яких його вчинено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням вимог законодавства, якими закріплений порядок та умови його прийняття.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Сумській області від 13 березня 2015 року №31-о "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.", яким оголошено догану.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 19.05.2015 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова