Справа № 1618/2857/2012
Суддя: Яценко В. В.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1618/2857/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2012 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценка В. В.

при секретарі Білик Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни заяву Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про відстрочення виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області звернувсь до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення.

В заяві зазначив, що постановою Лубенського міськрайонного суду від 22.04.2011 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Згідно постанови суд зобовязав Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду рішення Лубенського міськрайонного суду скасовано та постановлено : позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії УП та СЗН ВК Лубенської міської ради , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі визначеному ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . Зобов»язано УП та СЗН ВК Лубенської міської ради здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст.. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, визначених законодавством на момент виплати та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити виплату недоплаченої суми допомоги з урахуванням сплачених сум.

Постанова набрала законної сили і повинна виконуватись.

Заявник прохає відстрочити виконання постанови про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 до надходження додаткових коштів.

В судове засідання представник заявника не з»явився.

ОСОБА_1С.т акож в судове засідання не з»явився.

У звязку з викладеним відповідно до ст. 41 КАС України судом не проводилося фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, цей пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу".

Відповідно ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Виходячи з матеріалів справи, суд зазначає, що заявник, посилаючись на відсутність субвенцій з державного бюджету на виплату недоплаченої одноразової грошової компенсації, не надав суду ніяких доказів того, що кошти, необхідні для здійснення цих виплат, надійдуть на рахунок в конкретний термін. Відстрочення ж виконання рішення на невизначений термін зводить нанівець виконання рішення суду, що є порушенням загальних засад адміністративного судочинства України.

Судом не приймається до уваги посилання заявника на відсутність коштів, як на причину неможливості виплатити кошти за рішенням суду, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Отже, суд відповідно до вимог ст. 263 КАС України, не може взяти до уваги, як виняткові обставини для відстрочки виконання рішення суду, відсутність субвенцій з державного бюджету на ці цілі.

Будь-яких інших обставин, що ускладнюють виконання судового рішення протягом тривалого часу заявником не наведено.

Керуючись ст. 263 КАС України,

УХ В А Л И В:

В задоволенні заяви Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про відстрочення виконання постанови відносно ОСОБА_1 про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст.. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, визначених законодавством на момент виплати та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити виплату недоплаченої суми допомоги з урахуванням сплачених сум відмовити .

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2 В. В.