Справа № 22-а-21706/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія87Доповідач у 2 інстанціїТамара
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходько К.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 27 січня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року позивачка звернулася до суду із позовом про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, посилаючись на вимоги ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», просила визнати дії відповідача по відмові в перерахунку пенсії незаконними та зобовязати відповідача зробити перерахунок пенсії із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 27 січня 2010 позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії та зобовязано відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, визначеної відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік (1573,99 грн.) та виплатити недоплачену суму пенсії.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» після отримання даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до вказаного Закону, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Крім того, за ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із аб.3 ч.1 ст.40 цього Закону.

Встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, отримує пенсію за віком, відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» має право на перерахунок своєї пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2008 календарний рік.

Проте позивачці такий перерахунок відповідачем було зроблено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 календарний рік, що є порушенням права позивачки на отримання встановленої законом пенсії.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтував свої висновки тим, що позивач, як пенсіонер, має право на перерахунок своєї пенсії з 01 червня 2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2008 календарний рік.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009 року № 20/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 року № 4096/02-01 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зміст даного листа суперечить положенням ч. 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, при якому враховується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з управління пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області 3,40 грн. судових витрат, оскільки згідно п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року відповідач звільнений від сплати судового збору.

Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.

Колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову в цій частині і ухвалити нову постанову про віднесення судових витрат позивача за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області задовольнити частково.

Постанову Славутицького міського суду від 27 січня 2010 року скасувати в частині стягнення з управління пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь позивача 3,40 грн. судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді