Справа № 2а-6591/09/0870
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року Справа № 2а-6591/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді О.В. Конишева,

при секретарі судового засідання С.А. Данилова,

за участю представників :

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 21.12.2009

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №5753/10-014 від 24.06.2009

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Сі-Термінал» до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування податкових повідомлень-рішень.

ВСТАНОВИВ:

02.12.2009 ТОВ «Азов-Сі-Термінал» (надалі-Позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (надалі-Відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 травня 2009 № / 0 /3533 (податок на прибуток іноземних осіб), від 17 вересня 2009 № / 2/ 19150 (податок на прибуток).

Представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зокрема зазначивши, що в період з 02 березня по 13 квітня 2009 року в ТОВ «Азов-Сі-Термінал» проводилася планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 по 31.12.2008.

За результатами перевірки позивача ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя винесла два податкових повідомлення - рішення: від 05 травня 2009 № / 0 /3533 (податок на прибуток іноземних осіб), усього 47 729,25 грн., з яких основний платіж 15 909,75 грн. та штраф 31 819,50 грн.; від 05 травня 2009 № /0/9239 (податок на прибуток) усього 114 422,00 грн., з яких основний платіж 38 958,00 грн. та штраф 75 464,00 грн.

За результатами першої скарги до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя вищевказані податкові повідомлення - рішення від 05 травня 2009 не були скасовані, а податкові повідомлення - рішення без змін.

ТОВ «Азов - Сі - Термінал» звернулося зі скаргою, в порядку адміністративного оскарження, до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області.

Після розгляду скарги у ДПА у Запорізькій області, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя направила позивачу нові повідомлення: від 22 вересня 2009 № /2/19693(податок на прибуток іноземних осіб) усього 47 729,25 грн., з яких основний платіж 15 909,75 грн. та штраф 31 819,50 грн.; 17 вересня 2009 № / 2/ 19150 (податок на прибуток) усього 59 486,40, грн., а саме основний платіж 0,00 грн. та штраф 59 486,40 грн. було скасовано 54 935,60 грн., а саме основний платіж 38 958,00грн. та штраф 15 977,60 грн.

Таким чином, сума податкового зобов'язання та штрафу по податку на прибуток була зменшена.

Відповідач посилаючись на підпункт 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» вважає, що укладення договору страхування не є підставою для збільшення валових витрат, мотивуючи тим, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу. Позивач не погоджуючись з відповідачем зазначає, що це твердження не відповідає вимогам закону.

Позивач обґрунтовує своє твердження ст. 18 Закону України "Про страхування" згідно якої договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Позивач вважає, що з набранням чинності договорів страхування він вже отримував страхову послугу, а саме: гарантію відшкодування можливих втрат у разі настання страхового випадку, у повному обсязі незалежно від внесення страхового платежу і мав право відносити до складу валових витрат суми за фактом отримання у відповідному звітному податковому періоді послуги зі страхування.

Що стосується податкового повідомлення - рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 05 травня 2009 р. № / 0 /3533 (податок на прибуток іноземних осіб), позивач зазначає наступне, що надані при перевірці документи підтверджують, що нерезидент (ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А») поніс витрати при придбані корпоративних прав, тому прибуткe від продажу корпоративних прав не виникло.

ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А» понесла витрати на придбання корпоративних прав, що перевищують дохід від продажу цих корпоративних прав, тому прибутку в розумінні абзацу є) п. 13.1 ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не виникло, відповідно і оподаткування здійснюватися не повинно.

Враховуючи вищевикладене, позивач поросить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в запереченнях на позов. Зокрема зазначивши, що в акті перевірки зазначено, що Позивачем порушенні п.п є) п. 13.1, п. 13.2 ст. 13 та п. 16,13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступним. ТОВ «Азов - Сі - Термінал» (Покупець) уклало з компанією «Алесіо ОСОБА_4А» , Британські Віргінські острови (Продавець), що є учасником товариства ТОВ «МД Груп» (м. Київ), договір. №А-2-А від 09.02.2007 купівлі - продажу частини частки учасника в статутному капіталі (фонді) ТОВ «МД Груп», згідно з яким придбало частину частки у статутному капіталі товариства у розмірі 106 065,61 грн.

Під час проведення перевірки позивачем не надано належним чином оформленої довідки за 2007рік (або її нотаріально засвідченої копії) та інші документи, які підтверджують, що нерезидент - ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А» (Британські Віргінські Острова) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір про усунення подвійного оподаткування. Таким чином, резидентом «Азов - Сі Термінал» в порушення вимог п.13.1 є), п.13.2 ст.13, п.16.13 ст.16 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не сплачувався податок на доходи отримані нерезидентом із джерелом походження з України за ставкою 15 відсотків у розмірі 15909,75грн. (106065грн. х 15% ) в II кварталі 2007 року.

Відповідач зазначає, що позивачем в порушення підпункту 11.2.1. пункту 11.2. статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат неправомірно віднесено суми страхування фінансових ризиків, за якими фактично відсутня перша подія - перерахування страхових внесків у розмірі 660 809,96 грн.. в т.ч. за 2007 рік - 139 920,03 грн.. півріччя 2008 року - 520 889,93 грн.

Відповідно до банківських виписок, карток по рахункам 377, 685 заборгованість по страховим платежам ТОВ «Азов - Сі - Термінал» перед ЗАТ „ Страхова компанія МД-Гарант» на кінець відповідних податкових періодів становить: 2007 рік-139 920,03 грн., 2008 рік - 520 889,93 грн.

Враховуючи наведене, при проведенні перевірки фахівцями ДПІ у Орджонікідзевському районі не було враховано, що при завищенні валових витрат за 2007 рік на 139 920,03 грн. та за півріччя 2008 року на 520 889,93 грн. за рахунок включення до складу валових витрат суми страхування фінансових ризиків, за якими фактично відсутня перша подія - перерахування страхових внесків, у звязку з чим був порушений підпункт 11.2.1. пункту 11.2. статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає оскаржуване рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 02 березня по 13 квітня 2009 року в ТОВ «Азов-Сі-Термінал» проводилася планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 р. по 31.12.2008 р.

За результатами перевірки був складений акт від 21 квітня 2009 року №63/23-508/31376578, в якому працівники податкового орану прийшли до висновку про порушення ТОВ «Азов-Сі-Термінал» норм податкового законодавства, зокрема:

1) пп. 11.2.1 п.11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку

підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що

перевірявся на загальну суму 38958 грн., в тому числі: 2007 р. на суму 38958

грн., півріччя 2008 р. на суму 130223 грн.;

2) пп. 11.2.1 п.11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку

підприємств» в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 520890 грн., у тому числі за 2008 р. у розмірі 520890 грн.;

3) п.13.1 й) п.13.2. ст. 13, п. 16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємством не сплачувався податок на доходи, отримані нерезидентом із джерелом походження з України у II кварталі 2007 р. в розмірі 15909,75 грн.

За результатами перевірки податковим органом було визначено суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій):

1) з податку на прибуток - податковим повідомленням-рішенням від 05 травня 2009 року № /0/9239 на загальну суму 114422,00 (сто чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні, в тому числі, основний платіж на суму 38958,00 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень та штрафні (фінансові) санкції на суму 75464,00 (сімдесят п'ять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні;

2) з податку на прибуток іноземних юридичних осіб - податковим повідомленням-рішенням від 05 травня 2009 року № /0 на загальну суму 47729,25 (сорок сім тисяч сімсот двадцять дев'ять) гривень 25 копійок, в тому числі, основний платіж на суму 15909,75 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять) гривень 75 копійок та штрафні (фінансові) санкції на суму 31819, 50 (тридцять одна тисяча вісімсот дев'ятнадцять) гривень 50 копійок.

Позивачем 13 травня 2009 року були оскаржені податкові повідомлення-рішення до ДПІ у Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя.

Рішенням ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя № 13874/10/25-27 від 09 липня 2009 року про результати розгляду первинної скарги податкові повідомлення рішення від 05 травня 2009 року №№ /0 та /0 залишені без змін, а подана скарга - без задоволення. Податковим органом за результатами розгляду скарги були винесені податкові повідомлення-рішення: з податку на прибуток від 13 липня 2009 року № /1/13965; з податку на прибуток іноземних юридичних осіб від 14 липня 2009 року №/1/14077.

Відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Азов - Сі - Термінал» 17 липня 2009 року оскаржило рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя № 13874/10/25-27 від 09 липня 2009 року про результати розгляду первинної скарги до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області.

Після розгляду скарги у ДПА у Запорізькій області, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя направила позивачу нові повідомлення:

1) від 22 вересня 2009 р. № / 2 /19693(податок на прибуток іноземних осіб) усього 47 729,25 грн., з яких основний платіж 15 909,75 грн. та штраф 31 819,50 грн.

2) 17 вересня 2009 р. № / 2/ 19150 (податок на прибуток) усього 59 486,40, грн., а саме основний платіж 0,00 грн. та штраф 59 486,40 грн. було скасовано 54 935,60 грн., а саме основний платіж 38 958,00грн. та штраф 15 977,60 грн.

За результатами розгляду скарг сума податкового зобов'язання та штрафу по податку на прибуток іноземних осіб не змінювалися протягом всього адміністративного оскарження, а сума податкового зобов'язання та штрафу по податку на прибуток була зменшена.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ТОВ «Азов - Сі - Термінал» 23 вересня 2009 року оскаржило його до ДПА України.

Рішенням ДПА України від 20 листопада 2009 року № 11974/6/25-0115 про результати розгляду скарги скарга ТОВ «Азов - Сі - Термінал» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя від 05.05.2009 року № /0/9239, /0/3533 (від 13.07.2009 року № /1/13965, від 14.07.2009 року № /1/14077) з урахуванням рішення ДПА у Запорізькій області від 11.09.2009 року № 4242/10/25-020 (9917/7/25-020), прийнятого за розглядом повторної скарги (податкові повідомлення-рішення від 17.09.2009 року № /2/19150, № /2/19693) - без змін. Рішення позивачем було отримане поштою 24 листопада 2009 року.

Згідно податкового повідомлення - рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 17 вересня 2009 р. № / 2/ 19150 (податок на прибуток) було встановлено порушення підпункт 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» а саме, укладення договору страхування не є підставою для збільшення валових витрат, мотивуючи тим, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу.

ТОВ «Азов - Сі - Термінал» (Страхувальником) у перевіряємому періоді укладено договори добровільного страхування фінансових ризиків з ЗАТ «Страхова компанія МД -Гарант» (Страховик), відповідно до яких предметом договорів є майновий інтерес Страхувальника, пов'язаний із фінансовими збитками Страхувальника внаслідок невиконання (неналежного виконання) контрагентами Страхувальника зобов'язань за укладеними Страхувальником з контрагентами комерційними контрактами (угодами), а саме невиконання ТзОВ «Рось» (надалі - контрагент Страхувальника) договірних зобов'язань, встановлених договором від 14.03.2007 № 2-03/2007 та додатковими угодами. Страховий платіж за цими договорами встановлюється у розмірі 2.85 % у 2007 році, 2.15% у 2008 році від страхової суми , без ПДВ.

Позивачем до складу валових витрат віднесено суми страхування фінансових ризиків, за якими фактично відсутня перша подія - перерахування страхових внесків у розмірі 660 809,96 грн., в т.ч. за 2007 рік - 139 920,03 грн., півріччя 2008 року - 520 889.93 грн. Однак, відповідно до банківських виписок, карток по рахункам 377, 685 заборгованість по страховим платежам ТОВ «Азов - Сі - Термінал» перед ЗАТ «Страхова компанія МД Гарант» на кінець відповідних податкових періодів становить: за 2007 рік-139 920,03 грн., за 2008 рік - 520 889,93 грн.

Стаття 983 ЦК України передбачає «Момент набрання чинності договором страхування», а саме «Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором страхування».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Позивач вважає, що договором страхування, які були надані позивачем як докази до матеріалів справи, передбачений інший момент набрання чинності договору, тобто вони набирали чинність «з 00 год. 00 хв. за київським часом дня, наступного за днем підписання договору сторонами» .

Слід також зазначити, що між позивачем та страховиком укладалися акти прийому виконаних робіт на повну вартість страхової послуги.

Відповідно до пп. 5.4.6 п. 5.4 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових витрат включаються будь-які витрати зі страхування майна платника податку.

Згідно з підпунктом 11.2.1. пункту 11.2. статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Позивач в своїх обґрунтуваннях плутає поняття набрання чинності договору страхування і період включення до валових витрат страхових платежів, які слід розрізняти, бо дата внесення страхового платежу може не співпадати з датою набрання чинності договору, що і стало підставою винесення відповідного податкового повідомлення-рішення.

Договір страхування набирає чинності «з 00 год. 00 хв. за київським часом дня, наступного за днем підписання договору сторонами», що не суперечить нормам законодавства. Однак, згідно підпунктом 11.2.1. пункту 11.2. статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат не є момент набрання чинності договору, а є дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг). Списання коштів з банківських рахунків позивача не було, що підтверджується банківськими виписками, карток по рахункам 377, 685, тобто у позивача існувала заборгованість по страховим платежам на кінець відповідних податкових періодів: за 2007 рік-139 920,03 грн., за 2008 рік - 520 889,93 грн.

Відповідно до підпункту 17.1.3. пункту 17.1. статті 17 Закону України „ Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли контролюючий орган самостійно до нараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Крім того, позивач зазначив звернути увагу суду на те, що сума штрафних (фінансових ) санкцій розрахована ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не вірно. Якщо вважати позицію ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя правомірною сума штрафу повинна скласти 59 085 грн. (додаток № 1), а не 59 486,40 грн.

З цими висновками відповідач погодився і не заперечував, що дозволило суду зробити висновок про незаконність нарахування суми штрафу у розмірі 401, 00 грн.

Аналізуючи всі наведені факти, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 17 вересня 2009 р. № / 2/ 19150 у частині нарахування суми штрафу у розмірі 401, 00 грн. є не законним, в іншій частині є законним та обґрунтованим.

Щодо законності прийняття податкового повідомлення-рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 05 травня 2009 р. № / 0 /3533 (податок на прибуток іноземних осіб), судом встановлене наступне.

ТОВ «Азов - Сі - Термінал» ( Покупець) уклало з компанією «Алесіо ОСОБА_4А» , Британські Віргінські острови (Продавець) , що є учасником товариства ТОВ «МД Груп» (м. Київ), договір від 09.02.2007р. №А-2-А купівлі - продажу частини частки учасника в статутному капіталі (фонді) ТОВ «МД Груп», згідно з яким придбало частину частки у статутному капіталі товариства у розмірі 106 065,61 грн. Кошти у сумі 106 065,01 грн. перераховані на рахунок одержувача - ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А.» згідно платіжного доручення від 11.04.2007р. № 129.

02.04.2007р. за № 5002824 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, згідно з новою редакцією статуту ТОВ «МД Груп», відповідно до яких ТОВ «Азов - Сі - Термінал» має частку в статутному фонді в сумі 106 065,01 грн., яка становить 9,95% статутного капіталу товариства.

В подальшому ТОВ «Азов - Сі - Термінал» (Продавець) на підставі договору купівлі - продажу корпоративних прав від 18.12.2007р. б/н, який був укладений з ТОВ «Ленд Маркет» (Покупець), реалізувало частку у статутному капіталі ТОВ „МД Груп" на суму 106 065,01 грн. До складу валового доходу ТОВ «Азов - Сі - Термінал» включило операції з продажу корпоративних прав, а витрати , які були понесені підприємством у звязку з придбанням частки учасника в статутному капіталі (фонді) ТОВ «МД Груп», відображені у момент їх реалізації (4 квартал 2007 року), як це передбачено п. 7.6 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» і включені до рядку 1.2. «Витрати звітного періоду від операцій з акціями та іншими корпоративними правими» Додатку КЗ «Розрахунок фінансових результатів операцій з цінними паперами та деривативами» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2007 рік у сумі 106 065, 01 грн.

Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти: прибуток від здійснення операцій з торгівлі цінними паперами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього закону.

Пунктом 7.6 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», передбачений порядок оподаткування прибутку нерезидента від здійснення операцій з торгівлі цінними паперами та іншими корпоративними правами, тобто оподатковується різниця між доходом отриманим від продажу корпоративних прав та витратами на їх придбання.

Згідно з вимогами п. 16.13 ст. 16 Закону України №334/94-ВР, відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податку, зазначеного у ст. 13 цього Закону, несуть платники податку, які провадять відповідні виплати. Перерахування податків, зазначених у ст. 13 Закону № 334/94-ВР, здійснюється до/або разом із здійсненням таких виплат.

Пунктом 13.2 ст. 13 Закону № 334/94-ВР встановлено, що резидент, або постійне представництво нерезидента, що здійснює на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться у гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3-13.6 ст. 13, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у п. 13.1 цієї статті, за ставкою 15% від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Відповідно до п.4 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 470, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, особі, яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором.

Відповідно до п. 8 Порядку №470 встановлено, що у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до п. 4 цього Порядку, доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування без урахування переваг міжнародного договору.

Як зазначає відповідач, під час проведення перевірки Позивачем не надано належним чином оформленої довідки за 2007рік (або її нотаріально засвідченої копії). Відповідно відповідач вважає, що позивачем порушенні вимоги п.13.1 є), п.13.2 ст.13, п.16.13 ст.16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме не сплачувався податок на доходи отримані нерезидентом із джерелом походження з України за ставкою 15 відсотків у розмірі 15909,75грн. (106065грн. х 15% ) в II кварталі 2007р.

ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А.» були надані первинні документи (договір про припинення рівноцінних зустрічних вимог від 20.11.2003 та акт узгодження від 05.11.2003), які підтверджують його витрати на придбання вказаних корпоративних прав, компанія «Алесіо ОСОБА_4А.» продала ТОВ «Азов - Сі -Термінал» частину частки у статутному капіталі ТОВ «МД Груп» за такою ж ціною, за якою придбала її у попереднього власника компанії «Істрейд Лтд» тобто, в цій операції компанія «Алесіо ОСОБА_4А.» не отримала прибутку, який у разі виникнення оподатковується відповідно до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Що стосується вимоги відповідача щодо надання нерезидентом довідки про звільнення від оподаткування, вона не є обґрунтованою. За свідченнями представника позивача ОСОБА_3 «Алесіо ОСОБА_4А.» є субєктом оподаткування, ні яких даних щодо звільнення від оподаткування нерезидент не надавав, відповідно і довідки такої у нерезидента бути не може, а відповідно і позивач такої довідки отримати від нерезидента не міг.

Таким чином, у компанії «Алесіо ОСОБА_4А.», яка продала ТОВ «Азов - Сі -Термінал» частину частки у статутному капіталі ТОВ «МД Груп» не виникло прибутку, відповідно і відсутній об'єкт оподаткування, на підставі чого суд робить висновок, що податкове повідомлення - рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 05 травня 2009 № / 0 /3533 (податок на прибуток іноземних осіб) є не законним та не обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158, 160- 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов-Сі-Термінал» до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя № /0/3533 від 05.05.2009.

Скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя № /2/19150 від 17.09.2009 в частині донарахування штрафної санкції у розмірі 401,40 (чотириста одна) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 09.03.2010.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5