Справа № 804/4106/13-а
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2013 р. Справа № 804/4106/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
при секретаріПетранцові О.Ю.
за участю:
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в якому просить стягнути з відповідача фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. до державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок скоєного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 правопорушення в сфері обігу і виробництва алкогольних напоїв та тютюнових виробів до нього застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу, через несплату якого у відповідача виник борг у розмірі 1700,00 гривень

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, та зазначила, що відповідач діяла згідно чинного законодавства України, також надала до суду письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрована виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 17.04.1995 року.

Згідно ліцензій Серії АЕ №205895, Серії АД №019401, Серії АГ №561541, Серії АГ №030846, Серії АВ №822890, Серії АЕ №143004, Серії АГ №484676, Серії АГ №395112, Серії АГ №242773, Серії АГ №062153, Серії АЕГ №241150 відповідач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями починаючи з 21.04.2008 року, що також підтверджується матеріалами справи.

17 грудня 2012 року, згідно Наказу про проведення перевірки від 14.12.2012 р. №293-П та на підставі направлення на перевірку №293 від 14.12.2012 року, посадовими особами Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Дніпропетровській області було проведено перевірку павільйону що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 88б, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (код ДРФО НОМЕР_1), юридична адреса: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено Акт №271/21/НОМЕР_1 від 17.12.2012 р..

Так, у ході проведення перевірки виявлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР а саме, встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями 19.04.2012 року, згідно Z звіту від 19.04.2012 року №1600, без наявності відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. В тому числі, згідно пояснень відповідача 19.04.2012 року нею було здійснено продаж однієї пляшки вина, що містяться в матеріалах справи.

На підставі Акту перевірки №271/21/НОМЕР_1 від 17.12.2012 р. в.о. Начальника Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області було прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій №040167 від 27.12.2012р., яким до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 за порушення вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу на загальну суму 1700,00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч. 10 та ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на провадження певного виду діяльності протягом визначеного строку. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами видаються строком на один рік.

Пунктом 25 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493, передбачено, що ліцензія є документом суворої звітності, форма якого затверджується Мінекономіки; у ліцензії зазначається: на лицьовому боці, зокрема, для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії.

Судом встановлено, що на час перевіряємого періоду відповідач діяла відповідно до Ліцензії Серії АГ №561541 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ,строк дії ліцензії зазначено з 19.04.2011 року до 19.04.2012 року.

Разом з тим, Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строків дії ліцензії.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципі загальних засад права (аналогія права).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі ст. 252, ч. 1 ст. 254, 255 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо встановлено строк для виконання дії, вона може бути вчинена до спливу останнього дня строку.

Відтак ліцензія, яка видана відповідачу 19.04.2011 року, діяла до 19.04.2012 року, включно, у зв'язку з чим торгівля алкогольними напоями 19.04.2012 року здійснювалась за наявності ліцензії., що свідчить про недопущення відповідачем порушень вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13.11.2012 року по справі №2а-8573/08, від 27.11.2012 року по справі №2а-К-43167/09, від 28.02.2013 року по справі №К/9991/22204/11.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, судовим розглядом справи не встановлено та не підтверджено належними доказами факту скоєння відповідачем порушення в сфері обігу і виробництва алкогольних напоїв та тютюнових виробів, через що суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову про стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко