Справа № 2а-12135/09/0170/2
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Київ К/9991/72019/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Нечитайло О.М.
Судді:Бившева Л.І.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АР Крим Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 28.03.2012 р.

та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 р.

у справі № 2а-12135/09/0170/2

за позовом Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АР Крим

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення заборгованості у розмірі 73203,90 грн.,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція в м. Сімферополі АР Крим (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 73203,90 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 28.03.2012 р., залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 р., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з розрахункових рахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Державного бюджету м. Сімферополя податку на додану вартість в сумі 4737,26 грн. В решті позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу на адресу суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у період з 06.04.2009 р. по 13.04.2009 р., на підставі направлення на перевірку від 27.03.2009 р. № 685/17, Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі АР Крим була проведена виїзна планова перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 3634/17-1/1 від 16.04.2009 р., яким встановлено порушення платником податків пп. 7.3.1 п. 7.3 та пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у результаті чого донараховано податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 91249,31 гривень.

Не погодившись з даними висновками акту перевірки, відповідач подав скаргу на акт перевірки, за результатами розгляду якої у відповіді за вих. № 11579/3/17-1 від 24.04.2009 р. ДПІ в м. Сімферополі АР Крим п. 3.5 акту перевірки виклала в іншій редакції, а саме зазначено, що платником податку, у порушення пп. 7.3.1 п. 7.3 та пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» занижено податкове зобов'язання по ПДВ в сумі 53977,58 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в м. Сімферополі АР Крим прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 28.04.2009 р. про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 75568,61 грн., в тому числі 53977,58 грн. основного платежу та 21591,03 грн. штрафних санкцій.

Відповідач не погодившись із вказаним рішенням, оскаржив його в суді. Постановою Окружного адміністративного суду від 12.05.2011 р. у справі № 2а-6305/09/10/0170, що набрала законної сили, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволені, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АР Крим № /0 від 28.04.2009 р., в частині нарахування податку на додану вартість в сумі 48879,58 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 19551,83 грн., на загальну суму 68431,41 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладенні в касаційній скарзі вказує, що відповідачем до цього часу не сплачена податкова заборгованість, яка була визначена на підставі податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.04.2009 р., а тому заборгованість в розмірі 73203,90 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.

Як вбачається з касаційної скарги позивач не оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4737,26 грн., однак вважає такі рішення незаконними в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення решти заборгованості, а саме 68431,41 грн.

Колегія суддів не погоджується з твердженням позивача щодо нестягнення з відповідача заборгованості в розмірі 68431,41 грн. та вважає його безпідставним, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій податкове повідомлення-рішення № /0 від 28.04.2009 р., було скасовано постановою суду, яка набрала законної сили, саме в частині нарахування податку на додану вартість в сумі 48879,58 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 19551,83 грн., тобто на загальну суму 68431,41 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Викладене свідчить про відсутність передбачених законом підстав для стягнення згідно рішення № /0 від 28.04.2009 р. грошових коштів в розмірі 68431,41 грн.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч. 1 ст. 71 КАС України).

При розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій позивачем не було надано доказів, які підтверджують наявність передбачених чинним законодавством підстав для задоволення заявлених ним вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для стягнення вказаної позивачем грошової суми.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АР Крим Державної податкової служби залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 28.03.2012 р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 р. у справі № 2а-12135/09/0170/2 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.

Судді:Бившева Л.І.

Пилипчук Н.Г.