Справа № 810/2046/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року 810/2046/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Волков А.С., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЧ" до Управління Державної казначейської служби у Київській області третя особа - управління Державної казначейської служби у Київській області, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВЧ" з позовом до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про стягнення з Державного бюджету України залишку авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 37300,00 грн. у зв'язку з припиненням юридичної особи позивача, що не пов'язане з банкрутством (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.06.2015).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подавав податкову звітність з податку на прибуток із відображенням сум авансових внесків без будь-яких зауважень з боку податкового органу, однак після звернення до останнього із заявою про повернення залишку авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів виявилось, що в картці особового рахунку така переплата відсутня. Позивач вважає, що має повне право на повернення суми переплати з авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою від 15.05.2015 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 03.06.2015.

Суд протокольною ухвалою від 03.06.2015 залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби у Київській області, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на до 15.06.2015.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином. У судове засідання зявився представник позивача. Відповідач та третя особа явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про причини неприбуття представників суд не повідомили, заперечень проти позову, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надсилали. Враховуючи відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експертів, суд на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами і доказами.

Дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ІВЧ" є юридичною особою, що зареєстрована 24.02.2000, з 12.12.2014 перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

У квітні 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області із заявою від 06.04.2015 № 9, в якій просив повернути залишок авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 37300,00 грн., що був сплачений у минулих податкових періодах, у зв'язку з припиненням юридичної особи позивача, не пов'язаним з банкрутством.

За результатом розгляду заяви позивача ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області листом 05.05.2015 № 938/8/10-17-20-15 повідомила, що повернути залишок авансового внеску податку на прибуток в сумі 37300,00 грн. немає можливості у зв'язку з тим, що висновок про повернення помилково або надміру сплачених коштів формується на підставі даних особових рахунків платника, а станом на 05.05.2015 в картці особового рахунку позивача вищезазначена переплата відсутня.

Не погоджуючись з відмовою податкового органу повернути кошти, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом установлено, що у липні 2009 року позивач сплатив до Державного бюджету авансові внески з податку на прибуток за І півріччя 2009 року, що нараховані на суму дивідендів та прирівняних до них платежів, у загальній сумі 45000,00 грн. (платіжні доручення від 06.07.2009 № 74 на суму 36125,00 грн. та від 06.07.2009 № 76 на суму 8875,00 грн.)

Оскільки кошти у сумі 45000,00 грн. були сплачені авансом, після погашення податкових зобовязань з податку на прибуток наприкінці звітного (податкового) періоду їх залишок утворював переплату за цим податком.

Так, згідно з податковою декларацією за 2009 рік (від 26.01.2010) позивач задекларував сплачену суму авансових внесків, нарахованих на суму дивідендів та прирівняних до них платежів, у розмірі 45000,00 грн. (рядок 20), а у рядку 13 Декларації задекларував, що на цю суму (45000,00 грн.) підлягає зменшенню нарахована сума податку.

У подальшому за результатами діяльності за 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 та 2015 роки позивач декларував показник суми сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів та перевищення суми таких внесків над нарахованою сумою податку минулих періодів (рядок 13.5 Декларації); зазначав суму, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в поточному звітному (податковому) періоді (рядок 13.5.1 Декларації); а також декларував показник суми, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в наступних звітних (податкових) періодах (рядок 13.5.2 Декларації).

Таким чином, сплачена позивачем у липні 2009 року сума авансових внесків з податку на прибуток (45000,00 грн.) поступово зменшувалась наприкінці кожного звітного (податкового) періоду на суму, за рахунок якої здійснювалось погашення нарахованої у відповідному звітному (податковому) періоді суми податку на прибуток.

Згідно з даними податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік (додаток ЗП до рядка 13 Податкової декларації) показник нарахованої суми авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів у минулих періодах (рядок 13.4 Декларації) становив 37300,00 грн., а сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних звітних (податкових) періодах, визначена позивачем у такому ж розмірі 37300,00 грн.

Вказана сума 37300,00 грн. й утворює суму переплати з податку на прибуток, яка виникла у 2009 році за рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, повернення якої вимагав позивач.

З метою перевірки обставин щодо наявності або відсутності переплати у позивача з податку на прибуток у податковому обліку ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, суд витребував від відповідача облікову картку позивача за період з 01.01.2009 по день судового розгляду.

З даних облікової картки убачається, що кошти у сумі 45000,00 грн., що були сплачені позивачем у липні 2009 року в якості авансових внесків з податку на прибуток, податковий орган відобразив з позитивним значенням у колонці "Нараховано або зменшено". Таким чином, сплачені позивачем наперед кошти авансового внеску з податку на прибуток визначені відповідачем в якості зобовязання поряд з податковими зобовязаннями, які нараховуються за результатами діяльності платника податків у відповідному звітному (податковому) періоді.

Це означає, що авансові внески, сплачені позивачем, замість активу були обліковані в якості пасиву, що спричинило помилку у балансі позивача за даними облікової картки та невідповідність даним бухгалтерського обліку позивача та даним податкових декларацій з податку на прибуток, що подавались позивачем до податкового органу.

Позивач на підтвердження вказаних обставин представив суду розрахунок, в якому відтворив облікові дані щодо сплати податку на прибуток.

За результатом аналізу даних облікової картки позивача з податку на прибуток, даних податкових декларацій та представленого позивачем розрахунку суд дійшов висновку, що на день судового розгляду позивач має переплату з податку на прибуток у сумі 37615,84 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 97.6 статті 97 Податкового кодексу України у разі якщо суми надміру сплачених грошових зобов'язань або суми невідшкодованих податків з відповідного бюджету перевищують суми грошових зобов'язань або податкового боргу перед таким бюджетом, суми перевищення використовуються для погашення грошових зобов'язань або податкового боргу перед іншими бюджетами, а за відсутності таких зобов'язань (боргу) перераховуються у розпорядження такого платника податків. Порядок проведення заліків, визначених у цьому пункті, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підстави, механізм та організацію роботи із здійснення заліку надміру сплачених грошових зобов'язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов'язаної з банкрутством, визначено Порядком проведення заліку надміру сплачених грошових зобов'язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов'язаної з банкрутством, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2010 № 1674 (далі Порядок).

Розділом ІІІ Порядку передбачено, що органи, які контролюють справляння надходжень до бюджету, за наявності заяви про зняття з обліку платника податків готують довідку про суми надміру сплачених грошових зобов'язань та суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу платників податків (пункт 1).

Суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу, що підлягають заліку, визначають за даними особових рахунків платників податків та/або довідок про суми надміру сплачених грошових зобов'язань та суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу платників податків (пункт 2).

Орган державної податкової служби приймає рішення про проведення заліку та/або повернення надміру сплачених сум за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків відповідної заяви до органу державної податкової служби (пункт 3).

Орган державної податкової служби на підставі рішення відповідно до Порядку взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України від 21.12.2010 N 974/1597/499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за N 1386/18681, готує та передає до органу Державного казначейства України висновки, згідно з якими орган Державного казначейства України здійснює перерахування та/або повернення надміру сплачених сум (пункт 5).

У той же час, відповідно до пункту 7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним Наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України 30.12.2013 № 882/1188, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. <…>.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач у 2009 році сплатив суму авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, внаслідок чого у нього уторилось переплата з податку на прибуток у сумі 45000,00 грн. В наступних податкових (звітних) періодах сума переплати частково зменшилась у звязку з погашенням податкових зобовязань, що виникали у поточних звітних (податкових) періодах. Станом на день судового розгляду сума переплати становить 37615,84 грн., однак через методологічну помилку, якої припустився податковий орган у липні 2009 рок, в обліковій картці позивача податкові зобовязання були завищені на 45000,00 грн., що призвело до невірного відображення балансу між активами і пасивами позивача.

Суд також встановив, що позивач дотримався визначеної законодавством процедури повернення надміру сплачених сум податків у разі припинення юридичної особи, що не повязане з банкрутством.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відмова ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області повернути позивачу надміру сплачені суми податку є протиправною.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог (щодо суми стягнення).

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, викладене у листі від 05.05.2015 № 938/8/10-17-20-15, щодо відмови повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ІВЧ" надміру сплачені кошти з податку на прибуток у сумі 37300,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЧ" надміру сплачені кошти з податку на прибуток у сумі 37300 (тридцять сім тисяч триста) гривень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЧ" судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.