Справа № 2а-18726/11/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2015 р. м. Київ К/9991/79428/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року

у справі № 2а-18726/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфільмтрест»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфільмтрест» (далі - ТОВ «Укрфільмтрест»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС; відповідач) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень: № /0 від 30 листопада 2010 року; № /0 від 30 листопада 2010 року; № від 09 березня 2011 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укрфільмтрест» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року апеляційну скаргу позивача задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року скасовано та прийнято нову - про задоволення адміністративного позову. Визнано протиправними та скасовано оспорювані акти індивідуальної дії.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права ставиться питання про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року та залишення в силі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ «Укрфільмтрест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «С.Дж.Р.Груп» за період з 01 січня 2008 року по 30 вересня 2010 року, за результатами якої складено акт № 1014/23-10/35573663 від 23 листопада 2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: № /0 від 30 листопада 2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 166 339,00 грн. (114 985,00 грн. - основний платіж, 51 354,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); № /0 від 30 листопада 2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 140 982,00 грн. (91 988,00 грн. - основний платіж, 48 994,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення № /0 від 30 листопада 2010 року скасовано в частині визначення товариству суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 000,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 09 березня 2011 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрфільмтрест» підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 334/94-ВР), підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР) у зв'язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку при придбанні послуг з виробництва аудіовізуальних творів, запису фонограм, пост-продакшн, міксингу відеороликів, проведення зйомок у ТОВ «С.Дж.Р.Груп» за нікчемними правочинами.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову та задовольняючи його, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про реальний характер розглядуваних господарських операцій.

Колегія суддів вважає зазначені доводи Київського апеляційного адміністративного суду неправомірними, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на формування даних податкового обліку є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, а також оформлення відповідних операцій первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому варто враховувати, що обов'язок довести правомірність та обґрунтованість сформованих даних, у тому числі шляхом подання документів, які відповідають критеріям, наведеним у статті 9 Закону № 996-XIV, належить саме позивачу у справі. Крім того, відповідні документи повинні відображати достовірну інформацію та підтверджувати реальність виконаних операцій.

В розглядуваній ситуації доводи податкового органу, підтримані судом першої інстанції, про недостовірність представлених позивачем первинних документів та невідповідність даних податкового обліку товариства фактичному змісту господарських правовідносин ґрунтуються на постанові Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2011 року у справі № 1-п-32/11, якою директора ТОВ «С.Дж.Р.Груп» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України, та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» статті 1 Закону України від 08 липня 2011 року № 3680-VI «Про амністію у 2011 році».

Зазначеною постановою, зокрема, встановлено, що директор контрагента позивача не був причетний до фінансово-господарської діяльності ТОВ «С.Дж.Р.Груп», а відтак не мав реальної можливості надавати обумовлені послуги та підписувати первинні документи від імені товариства, які, в свою чергу, стали підставою для формування даних податкового обліку ТОВ «Укрфільмтрест».

Наведені обставини в сукупності з іншими доказами, в тому числі щодо непов'язаності наданих ТОВ «С.Дж.Р.Груп» послуг з виробництва аудіовізуальних творів, запису фонограм, пост-продакшн, міксингу відеороликів, проведення зйомок тощо з основним видом його господарської діяльності (монтажно-будівельні роботи), відсутності календарно-постановочних планів робіт, сценаріїв і розкадровок, письмових інструкцій щодо виконання робіт, обов'язкова наявність яких передбачена умовами спірних договорів, достеменно підтверджують відсутність фактичного виконання розглядуваних господарських операцій та, відповідно, обумовлюють правомірність прийнятих контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби задовольнити.

Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.