Справа № 2а-13152/12/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/16007/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", треті особи - ОСОБА_3, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним рішення, скасування рішень в частині та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» виключити з державного реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право приватної власності ОСОБА_3 на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

скасувати частково рішення Київської міської ради V сесії VI скликання «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Солом'янському районі міста Києва» від 26.02.2010 №410/3848 в частині передачі земельної ділянки у приватну власність, площею 0,1га, за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та рішення про приватизацію земельної ділянки як таких, що прийнято на підставі рішення суду, яке на момент звернення до суду є скасованим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, закрито провадження у справі №2а-13152/12/2670 за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), - про визнання протиправним рішення, скасування рішень в частині та зобов'язання вчинити дії.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наявності такої, що набрала законної сили, постанови суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2011 року у справі №2а-3072/11/2670, яка набрала законної сили (не заперечується позивачем), відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Київської міської ради, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_4, - про скасування рішення комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнання нечинним реєстраційного посвідчення від 15.04.2009 НОМЕР_1; скасування в частині рішення Київської міської ради від 26.02.2010 №410/3848; визнання нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 23.11.2010.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів вказує на необґрунтованість доводів касаційної скарги в частині відмінності переданого на вирішення спору у справі №2а-3072/11/2670 та у справі №2а-13152/12/2670 з мотивів відмінності обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оскільки зазначене не впливає на зміст спірних правовідносин між позивачем та відповідачем та, відповідно, на зміст права, яке позивач вважає порушеним у таких правовідносинах і за захистом якого він звертається до адміністративного суду.

Так, відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, як і скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність судового рішення, що набрало законної сили, яким вирішено питання про наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту прав позивача, які він вважає порушеними у зв'язку з вчиненням (прийняттям) відповідачем оскаржуваних дій, бездіяльності чи рішень, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують., порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: