Справа № 804/4468/13-а
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2013 р. Справа № 804/4468/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді судді суддіБоженко Наталії Василівни Степаненко В.В. Юркова Е.О.
при секретаріПетранцові О.Ю.
за участю:
представника позивача представника відповідача Коваленко В.В. ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) в інтересах членів спілки (учасників бойових дій) ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 до відповідача 1 Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, відповідача 2 Міністерства соціальної політики України, відповідача 3 Кабінету міністрів України, відповідача 4 Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) в інтересах членів спілки (учасників бойових дій) звернулось до суду з адміністративним позовом до відповідача 1 Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, відповідача 2 Міністерства соціальної політики України, відповідача 3 Кабінету міністрів України, відповідача 4 Державної казначейської служби України, в якому просить визнати солідарно протиправними дії та бездіяльність відповідачів 1 та 2 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі, а відповідача 3 щодо незабезпечення фінансування коштів у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до дня 5 травня в 2012 році, на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішень Конституційного суду України №6-пр/2007 від 07.07.2007 року і №10-пр від 22.05.2008 року та Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року та Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) учасникам бойових дій: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 та зобов'язати відповідачів солідарно вчинити наступні дії, а саме відповідача 3 забезпечити фінансування, відповідачів 1 та 2 здійснити перерахунок та виплати, а відповідача 4 здійснити списання та переказ коштів учасникам бойових дій: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 на їх рахунки у відшкодування солідарно нанесеної позивачам, протиправними діями та бездіяльністю відповідачів 1, 2 та 3, шкоди в розмірі 3515 гривень кожному спричиненою недоплатою їм щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2012 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного суду України №10-пр від 22.05.2008 року та Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року та Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) і що загалом становить 158 175 гривень.

В обґрунтуванні позову зазначено, що члени Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 мають статус учасників бойових дій та користуються пільгами, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, у 2012 році членам спілки (учасникам бойових дій) була виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня в розмірі 675 грн. кожному, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача 3 Кабінету міністрів України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити, надав письмові заперечення, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Представники відповідачів 1, 2 та 4 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Дніпропетровське обласне об'єднання Української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) діє відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі свідоцтва про реєстрацію №18 від 21.07.1993 р. та рішення конференції Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) від 17.12.1999 р.. Відповідно до пунктів 1.1 та 7.1 Статуту Української спілки ветеранів Афганістану, свідоцтва Міністерства юстиції України №208 від 17.02.1992p., позивач має право виступати учасником цивільно-правових відносин та захищати законні інтереси своїх членів.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 мають статус учасників бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями, копії яких містяться в матеріалах справи, та мають право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Спору про право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня між сторонами немає, спір виник про розмір такої виплати.

Так, членам Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учасникам бойових дій за 2012 рік в розмірі 675,00 гривень кожному, згідно постанови від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції до 28 грудня 2007 року) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Згідно зі статтями 95 та 96 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, всі видатки держави, їх цільове призначення, визначаються виключно в законі про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік. У відповідності до положень законів про Державний бюджет України Кабінету Міністрів України надається право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України, виконуючи закон про Державний бюджет України на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

Пунктом 8 статті 7 Бюджетного кодексу України затверджено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, що відповідає нормам частина 1 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» у 2012 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» 28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», яка набрала чинності 01 січня 2012 року. Таким чином, з 01.01.2012 року розмір грошової допомоги до 5 травня визначається постановою Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011р..

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року установлено абсолютні розміри виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, учасникам бойових дій - 675 гривень.

Відповідно до п. 2.1 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

У Конституції України передбачено гарантії прав громадян на соціальний захист, зокрема такі, як законодавче закріплення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення, визначення джерел державного соціального забезпечення, контроль за використанням коштів Державного бюджету України Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване ст. 48 Конституції України.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, також врахував положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У вищенаведеному Рішенні Конституційного Суду України також вказано, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

За змістом п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/11 Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Згідно Рішення Конституційного Суду України (п. 3 мотивувальної частини) від 26.12.2011р. №20-рп/2011 підтверджено право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розміру соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розмір соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

В тому числі, Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95,частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України рішенням від 25.01.2012 №3-рп/2012 вирішив, що: в аспекті Конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17,частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. В тому числі, визначено, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Також п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з приписами ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Вказані вище положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» є чинними та неконституційними не визнавались, а тому є обов'язковими для виконання органами державної влади.

Отже, виплати членам Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) здійснені в належному розмірі, встановленому законодавством України на відповідний рік. Аналогічна правова позиція викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду від 16 травня 2013 року по справі за №К/9991/76462/12.

Ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, оскільки відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) в інтересах членів спілки (учасників бойових дій) ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 до відповідача 1 Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, відповідача 2 Міністерства соціальної політики України, відповідача 3 Кабінету міністрів України, відповідача 4 Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя Н.В. Боженко В.В. Степаненко Е.О. Юрков