Справа № 2а-2367/10/0212
Суддя: Голота Л. О.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2367/10/0212
У Х В А Л А

26 жовтня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Голоти Л. О.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Совгира Д.І.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови суду , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Вінниці з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про визнання неправомірними дій відповідача; зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.08.2002 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2010 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу у відповідності до положень ст. 50, ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці перерахувати позивачу державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком щомісячно та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року по день проведення перерахунку відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплатити позивачу недоотримані суми державної та додаткової пенсії за період з 22.05.2008 року по день проведення перерахунку.

Постановою апеляційного суду від 25.07.2011року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці задоволено частково ; постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 11 листопада 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково:

Позовні вимоги позивача про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці протиправними та зобовязання перерахувати та виплатити йому державну та додаткову пенсію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, та збільшення розміру цих пенсій відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.08.2002 р. по 22.03.2010 р. залишено без розгляду;

Дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визнано протиправними;

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії по 2-й групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру не менше 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 75% мінімальної пенсії за віком, та виплатити ОСОБА_1 державну і додаткову пенсію з урахуванням проведених виплат за період з 23.03.2010 року і по день припинення права на таку допомогу.

30.08.2011року позивач подала до апеляційного суду заяву про роз'яснення постанови суду в частині, що стосується часу припинення права на отримання нею пенсії за рішенням суду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до вимог п.3ст.170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені , не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.170 КАС України , якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зобов'язуючи відповідача виплатити позивачу державну та додаткову пенсію з урахуванням проведених виплат за період з 23.03.2010 року по день припинення права на таку допомогу, колегія суддів керувалась вимогами ст. 162 КАС України, частина 2 п.2 якої передбачає, що суд може прийняти іншу постанову , яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практикою Європейського Суду з прав людини (справа "Мельник проти України", заява №72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо ст.13) визначено, що засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов ; принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запровадженні нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Зазначене в резолютивній частині постанови визначення "по день припинення права", на думку колегії суддів є гарантовано ефективним засобом юридичного захисту, тому що позбавляє позивача необхідності регулярно в межах строку позовної давності звертатись до суду у разі захисту ним порушеного права лише за минулий період, тобто запобігають виникненню умов, які становлять порушення, та не допускають подальшого їх існування.

Зважаючи на викладене, в контексті даного судового рішення під визначенням "по день припинення права" слід розуміти можливість майбутніх законодавчих змін, виникнення на період виконання цієї постанови інших, нових факторів які б змінювали підстави та обставини, що були враховані судом під час розгляду справи.

Однак, враховуючи, що роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати та можливе неоднакове тлумачення висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви позивача, оскільки постанова апеляційного суду від 25.07.2011р. виключає такі можливості.

На підставі викладеного , керуючись ст.8,162,170 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У роз'ясненні постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2011 року ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_2

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар