Справа № 2а-584/11/1817
Суддя: Перцова Т. С.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р.Справа № 2а-584/11/1817
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області на постанову Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2011р. по справі № 2а-584/11/1817

за позовом ОСОБА_1 < Список > < ОСОБА_2 >

до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області < ОСОБА_2 > < 3 особи > < 3 особа >

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", -

ВСТАНОВИЛА:

31.01.11 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2011 року позов задоволено. Визнано незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачеві державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 01 липня 2010 р. по 31 грудня 2010 р. з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким позивачу в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврегульованість на законодавчому рівні механізму та умов виплати допомоги особам, які мають статус "дитина війни", прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України та ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", що призвело до неправильного вирішення справи. Наполягає на пропущенні позивачем шестимісячного строку для звернення до суду з даним позовом, встановленого ст.99 КАС України.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни та за приписами ст.6 цього закону має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, надавши перевагу ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" над постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу. Також судом першої інстанції правильно визначено розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом із вимогами щодо захисту його порушених прав 31.01.11 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 31.07.10 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом, суд першої інстанції не навів підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з 01.07.10 року по 30.07.10 року - підлягає скасуванню, а позовні вимоги в зазначеній частині підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 183-2, 195, 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області - задовольнити частково.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2011 року по справі № 2а-584/11/1817 скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат за період з 10.07.10 року по 30.07.10 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 01.07.10 року по 30.07.10 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2011 року по справі № 2а-584/11/1817 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя < підпис >ОСОБА_2
Судді < підпис > < підпис > ОСОБА_3 ОСОБА_4

< Список > < ОСОБА_2 >