Справа № 2-а-5374/09/0270
Суддя: Аліменко В. О.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5374/09/0270
Головуючий у 1-й інстанції:Чудак О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р. м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Аліменка Володимира Олександровича

суддів: Мельник-Томенко Жанни Миколаївни, Залімського Ігоря Генадійовича

при секретарі: Гонті Інні Олександрівні

за участю представників сторін:

відповідача (апелянта) ОСОБА_2

позивача- не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмільницької об'єднаної податкової інспекції на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.10 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання рішення недійсним , -

В С Т А Н О В И Л А :

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельна-промислова компанія "Ресурс-Поділля" до Хмільницькогої об'єднаної податкової інспекції у Вінницькій області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області від 27 вересня 2010 року позов було задоволено повністю, визнано протиправними та скасовані повідомлення рішення .

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не виконав вимоги ч. 3 ст. 49 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи досліджувались первинні документи (податкові накладні, прийомні квитанції на закупівлю тварин живою вагою з копіями паспортних даних, податкові декларації, інші документи), які використовувалися Товариством під час його господарської діяльності і свідчать про сплату податків в період з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2009 року.

Крім того, судом під час розгляду адміністративної справи досліджено висновок судово-бухгалтерської експертизи №327 (а.с. 2-14, т.с. 31), на вирішення якої відповідно до ухвали суду від 08 лютого 2010 року поставленні питання, які безпосередньо стосуються підставності нарахування позивачеві податкового зобовязання та штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішення, що оскаржуються у цій справі.

Так, суд першої інстанції оцінюючи вказаний висновок експерта, вважає що він відповідно до статті 70 КАС України є належним та допустимим доказом, оскільки стосується самого предмету доказування.

Тобто, з висновку експертизи вбачається, що пункти 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4, 3.2 акта перевірки, в яких встановлені порушення позивачем податкового законодавства щодо повноти обчислення та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість, не підтверджуюся та не відповідають даним податкового й бухгалтерського обліку ТОВ ТПК Ресурс Поділля.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акта документальної перевірки (а.с. 8 т.с. 1) доходи від продажу товарів в 3 кварталі 2008 року за даними головної книги визначено в сумі 16607402 грн за бухгалтерською проводкою д-т 361 к-т 701, в той же час відповідно до головної книги (том 39 аркуші справи 15,28) сума доходу по бухгалтерській проводці д-т 36 к-т 701 становить 16487417 грн., або на 119985 грн. менше вказаного в акті.

Згідно акта документальної перевірки (а.с. 8 т.с. 1) доходи від продажу товарів в 4 кварталі 2008 року за даними головної книги визначено в сумі 22942564 грн за бухгалтерською проводкою д-т 361 к-т 701, в той же час відповідно до головної книги (а.с. 15, 28 т.с. 39) сума доходу по бухгалтерській проводці д-т36 к-т 70 становить 22082 342 грн., або на 860222 грн. менше вказаного в акті.

Таким чином, сума розбіжності при визначенні валового доходу від продажу товарів між даними по головній книзі визначена в акті перевірки за період 3-4 квартал 2008 року та даними відображеними власне в самій головній книзі становить 980207 грн = 119985 грн + 860222 грн, а отже на дану суму в акті документальної перевірки було збільшено і суму валового доходу при розрахунку за 3-4 квартали 2008 року.

Судом враховано, що розрахунок приросту, проведений в ході експертного дослідження і наведений в додатку №1 до висновку судово-бухгалтерської експертизи №2. Однак в зв'язку з відсутністю даних станом на 01 січня 2008 року експерт не в змозі був встановити наявність розбіжності між задекларованими в декларації з податку на прибуток товариством за 2008 рік приростом в сумі 1800000 грн. (а.с. 7 на звороті т.с. 1) та даними визначеними податковим органом чи експертизою.

В результаті порівняння даних приросту балансових запасів товарно-матеріальних цінностей за 1 -2 квартал 2009 року встановлено, що підприємством задекларовано суму приросту у розмірі 1085274 грн. Приріст балансової вартості запасів по даних головної книги фактично становить в цілому за 1-2 квартали 2009 року 470178 грн., що на 615096 грн. менше задекларованих підприємством та на 693 грн. менше встановлених актом документальної перевірки.

Таким чином, враховуючи те, що актом документальної перевірки встановлено заниження валового доходу за 2-4 квартали 2008 року на загальну суму 778601 грн., а експертним дослідженням встановлено розбіжність між сумами доходу від продажу, визначеними актом документальної перевірки по бухгалтерській проводці д-т36 к-т 701 згідно даних головної книги та власне самої головної книги (а.с. 15, 28 т.с. 39) на 860222 грн. менше вказаного в акті, та враховуючи розбіжності виявлені при розрахунку приросту-убутку балансової вартості запасів, не може бути підтверджено відповідність порушень податкового законодавства, викладених в пунктах 3.1.1 акта перевірки даним податкового та бухгалтерського обліку ТОВ ТПК Ресурс Поділля.

В ході документального дослідження розрахунку валових витрат, відображених Товариством розрахунку оподаткованого прибутку підприємств встановлено, що по результатах складеного акта документальної перевірки (а.с. 10 т.с. 1) виявлено порушення підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, в наслідок чого завищено валові витрати на придбання на 1064048 грн., в тому числі: за 2 квартал 2008 року на суму 584688 грн.; за 3 квартал 2008 року в сумі 479360 грн. Дане завищення, згідно акта перевірки виникло внаслідок відсутності закупівельних квитанцій по авансових звітах ОСОБА_3 на загальну суму 1064048 грн.

Судом відповідно до додатково наданих матеріалів встановлено, що відповідно до авансових звітів №6 від 01 квітня 2008 року на 71450 грн., №7 від 02 квітня 2008 року на 71212 грн 50 коп., №8 від 03 квітня 2008 року на 70387 грн. 50 коп., №9 від 04 квітня 2008 року на 31575 грн., №7 від 19 травня 2008 року на 109125 грн., №8 від 20 травня 2008 року на 108075 грн., №9 від 21 травня 2008 року на 122862 грн. 50 коп. та №2 від 01 вересня 2008 року на 479359 грн. 62 коп. всього на загальну суму 1064047 грн. 12 коп. проведено закупку худоби, свиней від населення. Надані згідно із супровідним листом від 14 квітня 20010 року №18/11/372/334-5е приймальні квитанції підтверджують використання коштів ОСОБА_3 на загальну суму 1064048 грн. в повному обсязі.

В результаті проведених розрахунків (додаток №7 до висновку судово-бухгалтерської експертизи) експертним дослідженням встановлено завищення підприємством валових витрат в 2008 році на суму 81702 грн., та заниження валових витрат за 1 півріччя 2009 року на суму 981110 грн. В зв'язку з цим, неможливо підтвердити відповідність порушень податкового законодавства, викладених в пунктах 3.1.2 даним податкового та бухгалтерського обліку ТОВ ТПК Ресурс Поділля.

Таким чином, враховуючи результати дослідження податкового та бухгалтерського обліку підприємства TOB ТПК Ресурс Поділля.стосовно нарахованого оподаткованого прибутку підприємства встановлено, що порушення законодавства, викладені в пунктах 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4 акта перевірки Хмільницької ОДПІ не відповідають даним податкового та бухгалтерського обліку TOB ТПК Ресурс Поділля.

Стосовно податку на додану вартість суд встановив, що порушення податкового законодавства Товариством, зокрема при визначені сум податку на додану вартість, про що зазначено у висновку акта, регулюються в основному Законом України "Про податок на додану вартістьзі змінами та доповненнями в редакції періоду першого півріччя 2007 року.

Так, відповідно до акта документальної перевірки (а.с. 24) податковими інспекторами встановлено порушення наступних підпунктів Закону, що регулює податковий облік податку на додану вартість:

7.2.4. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Суб'єкти підприємницької діяльності, що перейшли на спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплати податку або передбачає його нарахування за ставками, іншими, ніж визначені пунктом 6.1 статті 6 цього Закону, втрачають право на нарахування податку, податковий кредит та складання податкової накладної, а також на отримання відшкодування за податковий період, в якому відбувся такий перехід. Це правило поширюється також на підприємства, звільнені від сплати податку до бюджету за рішенням суду.

7.3.1. Датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

7.4.1. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

11.21. Сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами всіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Так, порядок нарахування, виплати і використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма діє без обмеження строку її застосування і призупиняється, коли у законі про Державний бюджет України на відповідний рік передбачено, що сума податку на додану вартість, яка сплачується до бюджету переробними підприємствами всіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти та іншу продукцію переробки тварин і птиці, закуплених у живій вазі (шкури, субпродукти, м'ясо-кісткове борошно), спрямовується до спеціального фонду державного бюджету з подальшим використанням на здійснення доплат на одну корову, наявну на 1 січня відповідного року, на підставі довідок, виданих сільськими, селищними, міськими чи районними у містах радами, - для фізичних осіб та копії звіту про стан тваринництва (форма №24 (річна) стосовно наявності корів, засвідчену органами державної статистики,- для юридичних осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності, які не обрали спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства, передбачений статтею 8-1 цього Закону, і на загальних підставах вважаються платником податку на додану вартість, за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції. Згідно встановлених податковими інспекторами порушень даних підпунктів до ТОВ ТПК Ресурс Поділля застосовано донарахування податку на прибуток на додану вартість в загальному розмірі 907484 грн, в тому числі: за квітень 2008 року в сумі 154978 грн., за травень 2008 року в розмірі 87819 грн., за червень 2008 року в сумі 134729 грн., за липень 2008 року в сумі 128515 грн., за серпень 2008 року в сумі 114366 грн., за вересень 2008 року в сумі 53677 грн., за жовтень 2008 року в сумі 100414 грн., за листопад 2008 року в сумі 15666 грн., за січень 2009 року в сумі 189747 грн., за лютий 2009 року в сумі 15587 грн.

Крім того, перевіркою встановлено завищення податку на додану вартість за червень 2009 року в сумі 88015 грн., та завищення залишку відємного значення обєкту оподаткування за червень 2009 року в сумі 27563 грн.

Також, актом перевірки (а.с. 15 на звороті т.с. 1) визначено заниження податкового зобов'язання від реалізації м'ясопродуктів в сумі 1607532 грн, в тому числі податку на додану вартість в розмірі 267922 грн на підставі довідки з ветеринарної медицини №2-04/2/2534 від 07 жовтня 2009 року про те що забійний цех, який належить ТОВ ТПК Ресурс-Поділля й знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Довженка, 91, не працює з 01 січня 2008 року. Дана довідка видана Козятинською районною санітарно-епідеміологічною станцією і не містить інформації про припинення діяльності забійного цеху, а лише припущення що забій худоби проводився до кінця 2007 року, про що свідчить останній протокол про порушення санітарних норм від 12 грудня 2007 року.

Також, судом встановлено що відповідно до первинних документів Товариство здійснювало придбання в населення та підприємств - сільськогосподарських виробників худоби та свиней в живій вазі з подальшим їх забоєм та переробкою.

Матеріалами справи (а.с. 3-58 т.с. 18 звіт по виробництву) підтверджується здійснення Товариством забою придбаних тварин (а.с. 280 т.с. 5 прийомна квитанція 858) та виробництво готової продукції, згідно даних головної книги за 2008 рік (а.с. 40 т.с. 39) бухгалтерською проводкою д-т 90 собівартість реалізації, к-т 26 готова продукціясписано для визначення фінансового результату отриманого від реалізації готової продукції власного виробництва за квітень 2008 року в загальній сумі 221254 грн.

Крім того, ТОВ ТПК Ресурс Поділля являється переробним підприємством, однак проведеною документальною перевіркою не встановлено факт реалізації в квітні 2008 року, в той же час наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують здійснення Товариством переробної діяльності та отримання доходу від такої реалізації в квітні 2008 року.

Таким чином, різниця між сумою податкових зобов'язань задекларованих підприємством в загальній декларації в розмірі 359727 грн. та сумою податкових зобов'язань визначеною в акті документальної перевірки, виходячи з загальних обсягів реалізації в розмірі 422301 грн., а саме 62574 грн., є сумою податку на додану вартість отриманого від продажу продукції власного виробництва, яка підлягає включенню до спеціальної декларації сільськогосподарського виробника.

Перевіряючими в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ ТПК Ресурс Поділля зменшено суму податкового кредиту на суму податку на додану вартість в загальному розмірі 245150 грн., зазначену в податкових накладних: №263 від TOB Бон-Ексім; №290 від TOB Бон-Ексім; №250 від TOB Інвест; №346 від TOB Вознесенська продовольча компанія; №317 від TOB Вознесенська продовольча компанія; № 1874 від TOB Велді; №326 від TOB МКП Приднестрянський; №1319 від TOB Олексіївське; №34 від ПП ХСВ 85; б/н від 01 жовтня 2008 року від TOB Амбар.

В ході розгляду справи суд дослідив додатково додані позивачем податкові накладні якими підтверджуються суми податкового кредиту на суми податку на додану вартість.

Стосовно порушення ТОВ ТПК Ресурс Поділля підпункту 7.2.6. пункту 7.2 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість шляхом подвійного включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по податкових накладних судом встановлено наступне.

Відповідно до підпункту 7.2.6. Закону України Про податок на додану вартістьподаткова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника

Згідно підпункту 7.4.5. цього ж Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Як вбачається з матеріалів справ, ТОВ ТПК Ресурс Поділля в січні місяці 2009 року включено до складу податкового кредиту суму по податку на додану вартість по податкових накладних №21 від 13 лютого 2008 року на загальну суму 77212 грн. (а.с. 17 т.с. 36) та податковій накладній №14 від 06 лютого 2008 року на загальну суму податку на додану вартість 30675 грн. (а.с. 18 т.с. 36). Дані податкові накладні отримані позивачем від TOB ВО Олексіївське та відображені в реєстрі податкових накладних за січень 2009 року під №1 та №4 (а. с. 123 т.с. 4), а тому перевіряючими безпідставно зроблено висновок про подвійне відображення Товариством даних сум за січень місяць 2009 року.

В акті документальної перевірки зазначено, що Товариством двічі віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковій накладній № 13 від 31 січня 2008 року, отриманій від TOB Агроінвест та включеній до податкового кредиту в листопаді 2008 року та в березні 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що в березні 2009 року податок на додану вартість по даній податковій накладній в сумі 12333 грн. 33 коп. дійсно включено в загальний обсяг податкового кредиту - стрічка 17 (а.с. 108 т.с. 4). Дана податкова накладна визначена як уточнююча. В той же час перевіряючими дана сума виключена з складу податкового кредиту як надлишково включена двічі: перший раз як включена в листопаді 2008 року, другий раз - як включена в березні 2009 року.

Що стосується подвійного включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковій накладній отриманій від TOB Велдіза № 1146 від 05 серпня 2008 року на загальну суму 20285 грн., в тому числі податок на додану вартість в розмірі 3380 грн судом встановлено, що під вказаним номером рахується податкова накладна з загальною сумою податкового кредиту з податку на додану вартість 8603 грн. 31 коп.

Крім того, Товариством в перевіряємому періоді проводились уточнюючі розрахунки податкового кредиту з податку на додану вартість в зв'язку з самостійним виявленням помилок в загальній сумі 244773 грн.

Таким чином, враховуючи те, що в реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2009 року (а.с. 108 т.с. 4) рахуються уточнюючі розрахунки по TOB - Інвест та TOB Західноукраїнська Аграрна Компанія, тобто по підприємствах, по яких актом документальної перевірки встановлено факт подвійного включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, то судом, в тому числі і на підставі висновку експертизи, не встановлено факту завищення ТОВ ТПК Ресурс Поділля сум податкового кредиту з податку на додану вартість шляхом подвійного включення податкових накладних в квітні 2008 року по TOB Західноукраїнська аграрна компанія та в серпні 2008 року, жовтні 2008 року і листопаді 2008 року по TOB Агро-Інвест.

Також, перевіряючими в ході проведення перевірки встановлено, що за період з 01 квітня 2008 року по 31 червня 2009 року TOB ТПК Ресурс Поділля задекларовано податку на дану вартість по бюджетній декларації, що підлягає сплаті до бюджету податку на додану вартість у сумі 207691 грн., податку що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів у сумі 297806 грн.

З матеріалів справи вбачається, що TOB ТПК Ресурс Поділля являється переробним підприємством, та відповідно до Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та мясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 року №805 та пункту 11.21 статті 11 Закону України Про податок на додану вартість, сума податку, що має бути сплачена до бюджету, в повному обсязі спрямовується на виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними переробному підприємству м'ясо в живій вазі.

Згідно декларацій переробного Товариства за період з 01 квітня 2008 року по 31 червня 2009 року податкові зобов'язання, що виникли в зв'язку з переробкою і продажем продукції, виготовленої з м'яса в живій вазі, закупленого в сільгосптоваровиробників, перераховувались на окремий спецрахунок.

За період з 01 квітня 2008 року по 31 червня 2009 року TOB ТПК Ресурс Поділлязадекларувало податкових зобов'язань по податку на додану вартість відповідно до переробної декларації у сумі 267922 грн.

В той же час, як вбачається з акта документальної перевірки податкові зобов'язання з податку на додану вартість задекларовані підприємством в спеціальній декларації та які підлягають перерахуванню та виплаті сільгоспвиробникам, що здали на Товариство сільськогосподарських тварин в живій вазі, податковими інспекторами віднесені до податкових зобов'язань перед бюджетом на підставі довідки Козятинської районної санітарно-епідеміологічної станції №02-04/2/2534 про те, що останній протокол про порушення санітарних норм на TOB ТПК Ресурс Поділляскладений 12 грудня 2007 року.

Відповідно до вимог підпункту 4.3.1. Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами встановлено, що якщо контролюючий орган не може самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків згідно з підпунктом "а" підпункту 4.2.2 статті 4 цього Закону у зв'язку з не встановленням фактичного місцезнаходження підприємства чи його відокремлених підрозділів, місцезнаходження фізичної особи або ухиленням платника податків чи його посадових осіб від надання відомостей, передбачених законодавством, а також якщо неможливо визначити суму податкових зобов'язань у зв'язку з неведенням платником податки податкового обліку або відсутністю визначених законодавством первинних документів, сума податкових зобов'язань платника податків може бути визначена за непрямим методом. Цей метод може застосовуватися також у випадках, коли декларацію подано, але під час документальної перевірки, що проводиться контролюючим органом, платник податків не підтверджує розрахунки, наведені у декларації, наявними документами обліку у порядку передбаченому законодавством.

При цьому, згідно з абзацом 2 підпункту 4.3.2 вказаного Закону визначено, що якщо підставою для застосування непрямих методів є відсутність окремих документів обліку, такий метод може застосовуватися виключно для визначення об'єкта оподаткування або його елементів, пов'язаних із такими документами. Якщо платник податків подає інші документи обліку або інші підтвердження, достатні для визначення показників відсутніх документів обліку, непрямі методи не застосовуються.

Враховуючи наявність в матеріалах справи копій прийомних квитанцій на закупку худоби, свиней від населення (форма ПК-2) , авансових звітів на закупку тварин в живій вазі, облікових даних про переробку тварин (бухгалтерський рахунок 21 поточні біологічні активи), то не підтверджується зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість по спеціальній декларації та збільшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість по загальній декларації на суму податку на додану вартість в загальному розмірі 267922 грн, в тому числі за травень 2008 року 36411 грн., за червень 2008 року - 132094 грн., за липень 2008 року - 65536 грн., за серпень 2008 року - 6619 грн., за вересень 2008 року - 27262 грн.

Так, актом №93-23-33273446 зазначено, що перевіркою дотримання строків сплати податку на додану вартість за період з 01 квітня 2008 року по 31 червня 2009 року порушень не встановлено.

Виходячи з вищевказаного TOB ТПК Ресурс Поділля сплачено за перевіряємий період до бюджету суму податку на додану вартість у розмірі 207691 грн. та перераховано на спеціальний рахунок суму податку на додану вартість для компенсації сільгоспвиробникам в розмірі 267922 грн.

Таким чином, судом встановлено, що висновки акта перевірки Хмільницької ОДПІ №93-23-33273446 від 23 листопада 2009 року щодо порушення TOB ТПК Ресурс Поділля Закону України Про податок на додану вартість не відповідають даним податкового та бухгалтерського обліку підприємства, а відтак відповідачем безпідставно донараховано суми податку на додану вартість в розмірі 907484 грн.

Що стосується порушення ТОВ ТПК Ресурс Поділля підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб при наданні соціальної пільги, донараховано податку з доходів фізичних осіб 309 грн., а саме: ОСОБА_4 донараховано 154 грн. 52 коп., ОСОБА_5 донараховано 38 грн. 62 коп., ОСОБА_6 донараховано 38 грн. 62 коп., ОСОБА_7 донарахован.о 77 грн 24 коп. Не утримано з джерела виплати податок з доходів фізичних осіб при закупці сировини, приймальна квитанція №1015 від 16 травня 2008 року ОСОБА_8 на суму 17820 грн. Донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 2673 грн.

Так, в ході документальної перевірки податковими інспекторами визначено, що кошти, отримані ОСОБА_3 по авансовим звітам №6 від 01 квітня 2008 року, №7 від 02 квітня 2008 року, №8 від 03 квітня 2008 року, №9 від 04 квітня 2008 року, №7 від 19 травня 2008 року, №8 від 20 травня 2008 року, №9 від 21 травня 2008 року та №2 від 01 вересня 2008 року в загальній сумі 1064047 грн 12 коп. підлягають оподаткуванню за ставкою 15 %.

В матеріалах справи наявні копії прийомної квитанції №1015 на закупку худоби, свиней від населення в фізичної особи ОСОБА_9 Так, 16 травня 2008 року придбано дві одиниці великої рогатої худоби молодняку на загальну суму 17820 грн. Ветеринарні картки до паспортів великої рогатої худоби СС №766021 та СС 766020 видані на ім'я ОСОБА_9 Відповідно до довідки №171 виданої 25 квітня 2008 року Хмільницькою міською радою у власності останнього по вул. І.Богуна знаходиться присадибна ділянка та підсобне господарство для вирощування 2 голів великої рогатої худоби та 8 свиней (а.с. 133 т.с. 3).

Відповідно до підпункту 4.3.36 Закону України Про податок з доходів фізичних осібне включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу доходи від відчуження безпосередньо власником сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки), вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих для ведення особистого селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю); будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянках), ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва Враховуючи наявність паспортів великої рогатої худоби СС №766021 та СС 766020 виданих на ім'я ОСОБА_9 та довідки №171 виданої 25 квітня 2008 року Хмільницькою міською радою про ведення особистого селянського господарства, суд вважає безпідставним проведення донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 2673 грн на суми видані ОСОБА_9

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до авансових звітів №6 від 01 квітня 2008 року на 71450 грн., №7 від 02 квітня 2008 року на 71212 грн. 50 коп., №8 від 03 квітня 2008 року на 70387 грн. 50 коп., №9 від 04 квітня 2008 року на 31575 грн., №7 від 19 травня 2008 року на 109125 грн., №8 від 20 травня 2008 року на 108075 грн., №9 від 21 травня 2008 року на 122862 грн. 50 коп. та № 2 від 01 вересня 2008 року на 479359 грн. 62 коп. всього на загальну суму 1064047 грн. 12 коп. Товариством проведено закупку худоби, свиней від населення.

Згідно з підпунктом 4.2.15 вказаного Закону до оподаткованого доходу відноситься сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої розраховується згідно з пунктом 9.10 статті 9 цього Закону.

Підпунктом 9.10.3 пункту 9.10 статті 9 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб визначено, що якщо платник податку повертає суму надміру витрачених коштів пізніше граничного строку, встановленого підпунктом 9.10.2 цього пункту, але не пізніше звітного місяця, на який припадає останній день такого граничного строку, то такий платник податку сплачує штраф у розмірі 15 відсотків суми таких надміру витрачених коштів, який стягується за процедурою утримання податку, встановленою підпунктом 9.10.1 цього пункту.

Якщо платник податку не повертає суму надміру витрачених коштів протягом звітного місяця, на який припадає такий граничний строк, то така сума підлягає оподаткуванню за правилами, встановленими підпунктом 9.10.1 цього пункту, та платник податку сплачує штраф, встановлений абзацом першим цього підпункту.

Якщо у майбутніх податкових періодах платник податку повертає суму надміру витрачених коштів або вона стягується з такого платника податку за рішенням суду, перерахунок податкових зобов'язань такого платника податку не здійснюється, а сума штрафу не відшкодовується.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт використання отриманих під звіт ОСОБА_3 коштів по авансовим звітам №6 від 01 квітня 2008 року, №7 від 02 квітня 2008 року, №8 від 03 квітня 2008 року, №9 від 04 квітня 2008 року, №7 від 19 травня 2008 року, №8 від 20 травня 2008 року, №9 від 21 травня 2008 року та №2 від 01 вересня 2008 року в загальній сумі 1064047 грн. на придбання товарно -матеріальних цінностей, а саме сільськогосподарських тварин в живій вазі.

В зв'язку з цим встановлені податковими інспекторами в ході проведення перевірки порушення підпункту 4.2.15 та підпункту 9.10.3 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб та оподаткування суми 1064047 грн прибутковим податком у джерела виплати є безпідставними.

Таким чином, з системного аналізу матеріалів справи та висновку експертизи, судом встановлено, що порушення позивачем податкового законодавства, зокрема, положень законів України Про податок на прибуток підприємств, Про податок на додану вартість, Про податок з доходів фізичних осіб, які відображені в акті перевірки, не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають даним податкового та бухгалтерського обліку підприємства.

Відтак, податкові повідомлення-рішення від 02 грудня 2009 року №/0 (оподаткування прибутку підприємств), №/0 (податок на додану вартість), від 03 грудня 2009 року №/0 (податок з доходів фізичних осіб), прийняті на підставі акта перевірки від 23 листопада 2009 року №93-23-33273446, у якому зафіксовані порушення позивачем податкового законодавства, що не відповідають дійсності, а тому, на переконання суду, фактично прийняті безпідставно та необґрунтовано, без урахування таких принципів як обєктивність, повнота і всебічність.

Що стосується решти податкових повідомлень-рішень, зокрема, №/0 (порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті), № (ведення касових операцій в національній валюті) від 02 грудня 2009 року, суд врахував наступне.

Податковим органом у звязку з тим, що ТОВ ТПК Ресурс Поділля по касі не проведена закупка, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02 грудня 2009 року, яким визначено фінансову санкцію в розмірі 1261118 грн. Проте, висновком експерта та матеріалами справи підтверджується факт проведення по касі звітності, оскільки по кожному факту отримання коштів наявні авансові звіти, які в подальшому були здані.

Крім того, вирішуючи питання правомірності прийняття податковим органом рішення за порушення позивачем норм регулювання обігу готівки у формі податкового повідомлення-рішення, то суд звертає увагу на наступне.

У преамбулі Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами зазначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Також він встановлює спеціальний порядок нарахування, оскарження нарахування, процедуру сплати та примусового стягнення, яка може застосовуватися лише щодо податків і зборів (обовязкових платежів), сплата яких передбачена Законами з питань оподаткування, тобто він не регулює питання застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

У відповідності до пунктів 1.2, 1.9 статті 1 цього Закону податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та в строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове повідомлення є письмовим повідомленням контролюючих та податкових органів про обовязок платника податків сплатити суму податкового зобовязання та погасити суму податкового боргу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ця форма акта ненормативного характеру може застосовуватися лише щодо обовязків по сплаті податків і зборів (обовязкових платежів), вичерпний перелік яких визначено у статтях 14 та 15 Закону України Про систему оподаткування.

В даному випадку, ТОВ ТПК Ресурс Поділля податкове законодавство не порушувало, а тому накладений відповідачем на позивача штраф не визначений як податок або збір (обовязковий платіж). Тому обовязки субєкта підприємницької діяльності по сплаті штрафу за порушення ним касової дисципліни не відноситься до категорії податкового зобовязання або податкового боргу, а тому прийняття рішення податковим органом про визначення штрафних санкцій як податкового зобовязання у формі податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Відповідно до податкового повідомленням-рішенням №/0 від 02 грудня 2009 року ТОВ ТПК Ресурс Поділля нарахована пеня за порушення зовнішньоекономічної діяльності. Дане рішення підлягає скасуванню з тих підстав, що пеня не пов'язана з порушенням норм податкового законодавства, а податкові повідомлення-рішення виносяться лише у випадку, коли порушується податкове законодавство.

Як вже зазначалось раніше, якщо порушується не податкове законодавство, а інші закони і нормативно-правові акти, які в свою чергу передбачають відповідальність за інші порушення, то податковим органом повинно прийматись рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення №/0 від 02 грудня 2009 року є незаконним і підлягає скасуванню, як юридично неправильно оформлене.

Таким чином, з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, встановлених у справі обставин та на підставі вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 02 грудня 2009 року №/0, №/0, №/0, №/0, від 03 грудня 2009 року №/0 прийняті без урахування всіх обставин, що мали значення у даному випадку, у звязку з чим вони підлягають скасуванню, оскільки підстави для їх винесення в судовому засіданні не підтвердились.

Відповідачем не було надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про наявність виявлених та зафіксованих у відповідному акті порушень чинного законодавства та, як наслідок, про правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, та норми чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, а тому підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02 грудня 2009 року №/0, №/0, №/0, №/0, від 03 грудня 2009 року №/0.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано задаволено позов, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17.01.11р .

Головуючий Аліменко Володимир Олександрович

Судді Мельник-Томенко Жанна Миколаївна

ОСОБА_10