Справа № 0617/2а-664/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Якухно О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"27" квітня 2012 р. Справа № 0617/2а-664/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "08" лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 08.02.2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року в розмірі, визначеному ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 1 липня по 31 грудня 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює 40 % від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно, та щорічну допомогу на оздоровлення, за період за 2010 рік в розмірі, визначеному ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює 5 мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" станом на квітень 2010 року.

У апеляційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять постанову в частині задоволення позовних вимог скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, відповідачі зазначають, що суд не дослідив та не проаналізував постанови Кабінету Міністрів України № 836, від 26.07.1996р., № 936 від 20.09.2005 р. та № 530 від 28.05.2008р., на підставі якихї були здійсненні нарахування вищевказаних виплат.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, який перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі й в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, віднесений до 1 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 37, 39, 48, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата - у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

За змістом ст. 50 цього Закону інвалідам 2-ї групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам 2-ї групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - у гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Дії ст.48 та ст. 37 зазначеного Закону зупинялись на 2008 рік в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та в частині виплати щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, однак відновлені відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року. В послідуючому не зупинялись та не викладались в новій редакції, а тому доводи відповідача про те, що така норма не відновлена, є безпідставними.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Наявність у позивача права на призначення йому щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат та на виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що при визначенні розміру вищевказаних виплат застосуванню підлягає саме ст. ст. 37, 39,,48, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а не постанов Кабінету Міністрів України № 836, від 26.07.1996р., № 936 від 20.09.2005 р. та № 530 від 28.05.2008р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Доводи ОСОБА_3 пенсійного фонду України щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 пенсійного фонду України з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Положення частини 3 статті 28 вищезазначеного Закону не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи викладене, підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "08" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Радянська,21,смт.Першотравневе,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області вул. Леніна, 17,Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101

4- ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100