Справа № 2-а-4229/10/0270
Суддя: Леванчук А. О.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4229/10/0270
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2011 р. м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Леванчука Андрія Олексійовича

суддів: Курка Олега Петровича, Аліменка Володимира Олександровича

при секретарі: Афанасьєвій Зінаїді Володимирівні

за участю представників сторін:

позивач : ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач (апелянт) : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м. Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2010 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім медицини" до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2010 року задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім медицини". Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Вінниці від 13.10.2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій в сумі 23498,95 грн. за порушення п. 13 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Не погоджуючись з вказаною Постановою, відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнято з порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення даної апеляційної скарги.

Представник відповідача (апелянт) вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ "Український дім медицини", Вінницький окружний адміністративний суд виходив з того, що під час проведення перевірки частина готівки була видана інкасатору. Зазначена обставина зафіксована у реєстраторі розрахункових операцій та КОРО. Сам факт не знаходження готівкових коштів у приміщенні аптеки під час перевірки, після інкасації, є формальним і не може бути підставою для застосування штрафних санкцій.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.10.2010 року працівниками ДПА у м. Вінниці було проведено перевірку господарської одиниці аптеки товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім медицини", що розташована за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 59/2 щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари, вимоги з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За наслідками проведеної перевірки складено відповідний ОСОБА_1 від 07.10.2010 року № 008510, в якому зафіксовано порушення з боку позивача п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій ПН 87 в розмірі 4699,79 грн.

На підставі вказаного ОСОБА_1 перевірки за вчинення зафіксованого в ньому порушення, відповідачем прийнято спірне рішення № НОМЕР_1 від 13.10.2010 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 23498,95 грн.

Визначальним питанням для вирішення справи є правомірність встановлення працівниками відповідача невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДПІ у м. Вінниці є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до преамбули Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР з наступними змінами та доповненнями, цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно положень п. 13 ст. 3 цього "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

При проведенні перевірки податкові інспектори 7 жовтня 2010 року спочатку запропонували касиру роздрукувати та надати їм Х-віт денний, що і було зроблено (перевіряючі отримали Х звіт денний (номер звіту 1103) роздрукований о 14:11:28 год. № 0054, згідно якого: сума продажу -2684,81 грн.; готівкою 2684,81 грн., службове внесення 4320,56 грн.; в сейфі -7005,37 грн.; знижка-61,07 грн.), і лише після цього, не проводячи перерахунок готівки в касі, зайшли в кабінет до завідуючої для здійснення відповідних записів у журналі реєстрації перевірок.

Як встановлено судом першої інстанції грошові кошти в сумі 4700,00 грн., на яку виявлено невідповідність, були інкасовані, що підтверджується службовим чеком від 7.10.10 р., виданого об 14:13:41 год. № 0054, в якому зазначено: службова видача - 4700 грн., в сейфі 2305,37 грн.

Тобто перевіряючі фактично приступили до перевірки до моменту реєстрації, при цьому, між отриманням денного Х-звіту та фактичним перерахуванням готівки в касі пройшов певний проміжок часу, в період якого проведена інкасація.

Встановлення факту відповідності чи невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів яка зазначена в денному звіті слід розуміти як часове обмеження, одномоментність вчинення дій, констатація дії на даний час, оскільки законодавець не забороняє субєкту господарювання здійснювати свою господарську діяльність (наприклад, здійснювати продаж товару, інкасацію) в момент проведення перевірки, під час якої можуть здійснюватись розрахункові операції та, відповідно вноситись данні в РРО.

Тобто перевіряючі зобовязані були перевірити відповідності чи невідповідності суми готівкових коштів саме під час друку денного Х-віту о 14:11:28, як зазначено в Х-звіті. Перевіряючими даних дій вчинено не було.

Здійснення господарської діяльності, в тому рахунку проведення інкасації, під час проведення податковими інспекторами реєстрації у відповідному журналі не може ставитись у провину позивачу, оскільки проведення операції щодо службової видачі через РРО, фіксування даного факту в КОРО вже є свідченням того, що позивачем вчинено всі дії передбачені чинним законодавством дії.

За таких обставин судова колегія вважає, що висновки, викладені відповідачем у акті перевірки № 008510 від 07.10.2010 року, щодо порушення позивачем вимог п. 13 ст. 3 цього "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим згідно зі ст. 70 КАС України цей акт не можуть бути доказом виявлення відповідачем вказаних порушень, що свідчить про безпідставність нарахування штрафних санкцій спірними рішеннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів правомірності винесення ДПІ у м. Вінниці спірного рішення відповідачем не надано.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Закону України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Узагальнюючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, а судом першої інстанції повно встановлені обставини у справі, яким дана належна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, тобто визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м. Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2010 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім медицини" до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2010 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім медицини" до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24.01.11.

Головуючий суддя Леванчук Андрій Олексійович

Судді Аліменко Володимир Олександрович

ОСОБА_5