Справа № 2а/1570/3578/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2015 р. м. Київ К/9991/22278/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

прокурора Семененка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Державної податкової служби та Заступника прокурора Одеської області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012

у справі №2а-1570/2023/2011

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Електро»

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси,

за участю: Прокуратури Київського району м. Одеси

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2011 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2011 скасовано. Прийнятно нову постанову про задоволення позовних вимог. Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси від 11.04.2011: №/0 про збільшення суми грошового зобов?язання з податку на прибуток у розмірі 1480347,50 грн.; №/0 про збільшення суми грошового зобов?язання з податку на додану вартість в розмірі 1226377 грн., №/0 про зменшення розміру від?ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 965 грн., №/0 про збільшення суми грошового зобов?язання з податку на додану вартість у розмірі 340 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами відповідача та прокурора, у яких відповідачем ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові в повному обсязі, а прокурором ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Євро-Електро» з питань дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт від 28.03.2011 № 583/23-02/31693288/40.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1184278 грн.; пп. 7.2.1, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п.7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість сумі 981102 грн., занижено від?ємне значення різниці між сумою податкових зобов?язань та податкового кредиту за липень 2009 року на суму 684 грн. та завищено залишок від?ємного значення ПДВ на загальну суму 965 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 11.04.2011№/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов?язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток у розмірі 1480347,50 грн. (за основним платежем 1184278,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 296069,50 грн.), № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов?язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість у розмірі 1226377,75 грн. (за основним платежем 981102,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 245275,50 грн.), № /0, яким позивачу зменшено розмір від?ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 965 грн. та № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов?язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість у розмірі 340 грн. (за основним платежем 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 340 грн.)

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» безпідставно віднесено до складу валових витрат по рядку 04.1 Декларацій з податку на прибуток підприємства (поданих за період з 01.01.2009 по 31.12.2010) суму в розмірі 4737106, 43 грн., пов?язану з придбанням робіт, але не підтверджену відповідними первинними документами, обов?язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, в результаті чого не підтверджено зв'язок даних витрат з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), що призвело до завищення валових витрат на суму 4737106,43 грн., а саме:

за 2 квартал 2009 року на суму 566311,18 грн.:

- по договору №ЕЭ-0303 від 20.03.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) робіт по зовнішньому енергопостачанню АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 15.04.09р. на суму 41561,18 грн. та ПДВ 8312,24 грн.;

- по договору №ЭБ/ЕЭ-0906 від 05.06.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт з переносу комплектної трансформаторної підстанції на узвозі Марінеско, акт приймання-здачі виконаних робіт № б/н від 15.04.2009 на суму 8083,33 грн. та ПДВ 1 616,67 грн.;

- по Договору №ЕЭ-0622 від 22.06.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000155 від 12.08.2009 на суму 516666,67 грн. та ПДВ 103333,33 грн.

3 квартал 2009року на суму 122500,00 грн.:

- по договору №ЕЭ-0622 від 22.06.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000163 від 18.08.2009 на суму 122500,00 грн. та ПДВ 24500,00 грн.;

4 квартал 2009 року на суму1550078,58 грн.:

- по договору №ЕЭ/ЭБ-35 від 16.10.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000328 від 19.10.2009 на суму 244651,17 грн. та ПДВ 48930,23 грн.;

- по договору №ЕЭ-0622 від 22.06.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000294 від 25.11.2009 на суму 28869,07 грн. та ПДВ 5773,81 грн.;

- по договору №86 від 01.12.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000289 від 10.12.2009 на суму 175225,00 грн. та ПДВ 35045,00 грн.;

- по додатковій угоді №1 від 09.12.2009 до Договору № ЕЭ-0622 від 22.06.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000296 від 09.12.2009 на суму 34666,67 грн. та ПДВ 6933,33 грн.;

- по договору №ЕЭ/ЭБ -1218 від 18.12.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет- Буд» (субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000305 від 21.12.2009 на суму 1066666,67 грн. та ПДВ 213333,33 грн.;

2 квартал 2010 року на суму 1356766,67 грн.:

- по договору №86 від 01.12.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт по забезпеченню зовнішнього енергопостачання АЗС, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000314 від 30.04.2010 на суму 58408,33 грн. та ПДВ 11681,67 грн.;

- по договору № ЕЭ/ЭБ-1218 від 18.12.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) проектної продукції на реконструкцію та улаштування мереж електропостачання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00098 від 31.05.2010 на суму 410441,67 грн. та ПДВ 82088,33 грн.;

- по договору №ЕЭ/ЭБ-1246 від 09.11.2009, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) послуг з інспекційного та планово-попереджувального обслуговування буксиру, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000603 від 02.11.2010 на суму 704166,67 грн. та ПДВ 140 833,33 грн.;

- по договору №ЕЭ/ЭБ-3003 від 30.03.2010, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електромонтажних робіт з реконструкції внутрішнього електроосвітлення вестибюля ТЦ «Панорама», а також постачання матеріалів, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 25.05.2010 на суму 21666,67 грн. та ПДВ 4333,33 грн.;

- по договору №ЕЭ/ЭБ-2505 від 25.05.2010, предметом якого є виконання ПП «Естет-Буд» (субпідрядник) електротехнічних робіт на козловому крані, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000217 від 27.05.2010 на суму 162083,33 грн. та ПДВ 32416,67 грн.;

3квартал 2010 року на суму 1141450 грн.:

- по договору №ЕЭ/П-3103 від 30.03.2010, предметом якого є виконання ТОВ «Пікар» (субпідрядник) роботи по реконструкції та улаштуванню мереж електропостачання, по акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00195 від 02.07.2010 на суму 14660,00 грн. та ПДВ 2932,00 грн. та по акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-00196 від 06.07.2010 на суму 1126789,59 грн. та ПДВ 225357,92 грн.

Суд першої інстанції, погодився з доводами податкового органу про відсутність у позивача права на формування валових витрат через ненадання ним проектних, узгоджувальних, дозвільних документів та актів проведених експертиз, виданих відповідними державними органами, обов?язок надання яких передбачено Методичними рекомендаціями з розробки ресурсних елементних кошторисних норм, схвалених рішенням Науково-технічної ради Держбуду України від 12.04.2002 №21.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що факт отримання позивачем послуг, робіт від контрагентів по зазначеним угодам, підтверджується відповідними договорами. Які містять усі встановлені діючим цивільним законодавством істотні умови, актами приймання-передачі таких виконаних робіт, наданих послуг, що містять усі передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов?язкові реквізити, тобто є належними та достатніми доказами правомірності віднесення цих витрат по таким послугам до валових витрат позивача.

Судом апеляційної інстанції визнано безпідставними висновки суду першої інстанції про неналежність актів виконаних робіт підписаних з ПП «Естет-Буд» та ТОВ «Пікар», оскільки повна інформація щодо найменування проведених робіт зазначена у відповідних договорах. Не може бути покладено на позивача і обов?язок з надання доказів, які б підтверджували фактичне виконання субпідрядником ПП «Естет-Буд» робіт з прокладки кабелю, а також наявності у нього трудових та виробничих фондів, оскільки такі докази повинні бути саме у ПП «Естет-Буд» . Так само позивач не може нести відповідальності за неподання ТОВ «Пікар» податкової звітності.

З цих же підстав судом апеляційної інстанції відхилено висновки суду першої інстанції про порушення позивачем вимог пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» при формуванні податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ПП «Естет-Буд» та ТОВ «Пікар», на підставі виданих ними податкових накладних.

Однак, судова колегія вважає, що зазначені висновки судами зроблені без всебічного і повного з'ясування всіх фактичних обставин справи, незастосування системного аналізу норм чинного законодавства.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті ( підпункт 5.2.1).

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток і податком на додану вартість за рахунок валових витрат та податкового кредиту.

Крім того, згідно з абзацом четвертим пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, в судовому процесі підлягали встановленню обставини, на які посилався відповідач в обґрунтування доводів про правомірність зменшення в податковому обліку позивача сум валових витрат та податкового кредиту за вказані звітні податкові періоди, зокрема, у зв'язку з відсутністю підтвердження фактичного виконання робіт.

При цьому, про відсутність факту здійснення господарської операції та необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування лише тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Тобто, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції: наявність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень як платника, так і контрагента, які б свідчили про наявність товарного характеру операцій, унеможливлюють висновок щодо реальності придбання товарів (робіт, послуг), фактичного та обґрунтованого понесення позивачем витрат з їх придбання, наявності правових та фактичних підстав для віднесення сум до складу податкового кредиту.

Крім того, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що наявні у позивача акти виконаних робіт, підписані з ПП «Естет-Буд» та ТОВ «Пікар», не можуть бути визнані належно складеними первинними документами, оскільки приймання виконаних підрядних робіт у будівництві оформлюється актом за формою № КБ-2в, а також підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3, відповідно до вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва від 4 грудня 2009 року № 554.

Разом з тим, наявність таких документів у позивача, а також врахування їх відповідачем при донарахуванні податкових зобов?язань з податку на прибуток та податок на додану вартість судами попередніх інстанцій не з??ясовувалось.

Щодо висновків податкового органу про порушення позивачем вимог пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковим накладним виписаним НВФ «Югтрансенерго» ТОВ в іншому ніж звітний податковий період та сплата за отримані товари (роботи, послуги) по яких відбулась в попередніх звітних періодах на суму 11498 грн., то судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про безпідставність доводів податкового органу, підтриманих судом першої інстанції, про обов?язкове подання скарги на постачальників щодо відмови у виписуванні податкових накладних.

Аналіз пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» дає підстави для висновку, що подання заяви зі скаргою на постачальника є виключним правом, а не обов'язком покупця.

Недотримання позивачем порядку, встановленого підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», не є підставою для висновку про неправомірність віднесення понесених ним витрат до податкового кредиту за підтвердження факту придбання та оплати товару в податковому періоді в якому були виписані податкові накладні, однак, які фактично отримані позивачем пізніше, але в межах строків встановлених ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

З огляду на викладене судам попередніх інстанцій підлягало встановити факт отримання позивачем податкових накладних, виписаних НФВ «Югтрансенерго» ТОВ у липні та серпні 2010 року, саме у листопаді та грудні 2010 року.

Необхідність перевірки правильності формування позивачем податкового кредиту за вищезазначеними операціями, унеможливлює висновок щодо завищення позивачем розміру від?ємного значення податку на додану вартість в сумі 965 грн.

Відсутні у суду касаційної інстанції і підстави для висновку про відповідність висновків судів першої та апеляційної інстанції щодо правомірності застосування відповідачем штрафних санкцій в розмірі 340 грн. за неподання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за червень та липень 2009 року у зв?язку з не встановленням факту повідомлення податковим органом платника щодо невизнання податкової звітності, а також можливого подання платником нової декларації чи оскарження неправомірних дій податкового органу.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Державної податкової служби та Заступника прокурора Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2011 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун