Справа № 2а/1770/4926/2011
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" травня 2012 р. Справа № 2а/1770/4926/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Луценку Т.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівне про скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом про скасування податкового повідомлення - рішення від 29.09.2011 року № НОМЕР_1, винесеного ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Рівне (далі ДПІ).

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває на спрощеній системі оподаткування, відповідно до п. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", а тому не є платником податку на землю. Вважає, що їй неправомірно визначено податкове зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівне від 29.09.2011 року № НОМЕР_1, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" в сумі 15478,92 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Рівне (з 01.03.2012 року ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби) просить постанову суду скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове судове рішення-про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт посилається на те, що спірне рішення є законним, оскільки платник єдиної податку, який не використовує у своїй підприємницькій діяльності земельні ділянки, повинен сплачувати за ці земельні ділянки податок у встановлених розмірах на загальних підставах.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 15.11.1994 року зареєстрована виконавчим комітетом Рівненської міської ради як фізична особа-підприємець (а.с.6) та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Рівне.

29.09.2011 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" в розмірі 15 478,92 грн. (а.с.5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач як особа, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, відповідно до п. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", не є платником податку на землю, яку використовує в своїй підприємницькій діяльності.

Таких висновків суд дійшов повно та всебічно дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку.

Так, з матеріалів справи убачається, що позивачка є власником земельної ділянки площею 2975 м.кв., яка розташована за адресою вул. Київська,92, м. Рівне. Цільове призначення земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку - для реконструкції частини гаража під майстерню з шиномонтажу, магазин-кафе, офіс та будівництва і обслуговування мотелю і частини існуючого гаража (а.с.8). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2975 м.кв. становить в 2011 році 1 547 891,93 грн. (а.с.16-17).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на даній земельній ділянці розташована будівля "В-1" - автогараж, що належить позивачці згідного договору купівлі-продажу від 20.02.2002 року та біржового контракту купівлі-продажу нерухомості від 03.10.2001 року (а.с.21, 22).

Зі змісту Свідоцтва про сплату єдиного податку, яке видано ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Рівне 01.01.2011 року на 2011 рік, видами діяльності позивача є роздрібна торгівельна діяльність з реалізації продовольчих і непродовольчих товарів (крім алкоголю і тютюнових виробів), здача в оренду нежитлових приміщень більше 200 м.кв., технічне обслуговування авто, надання інформаційно-консультативних послуг. Місце здійснення діяльності - м. Рівне (а.с.7).

На спрощеній системі оподаткування ОСОБА_3 перебувала в 2007, 2008, 2009, 2010 роках за аналогічними видами підприємницької діяльності, місце здійснення діяльності - м. Рівне, вул. Київська,92, що встановлено судом та не заперечується сторонами (а.с.27-30).

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання відповідача на те, що позивач зобов'язана сплатити земельний податок за вказану земельну ділянку, оскільки в свідоцтві про сплату позивачем єдиного податку на 2011 рік, зазначено лише м. Рівне і не зазначена адреса земельної ділянки.

Так, судом безспірно встановлено факт здійснення позивачем видів діяльності, зазначених в свідоцтві про сплату єдиного податку на 2011 рік, у тому числі й технічне обслуговування автомобілів, що також, не заперечується відповідачем. Використання вищевказаної земельної ділянки впродовж тривалого часу позивачем в підприємницькій діяльності підтверджується дослідженими судом дозвільними документами, виданими уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування: висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17.05.2003 року № 3028, яким погоджено початок роботи автогаражу по технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів за адресою м. Рівне, вул. Київська,92б (а.с.24); дозволом Державного пожежного нагляду № Д-543/1/08 від 29.10.2008 року на початок роботи автомийки за вказаною вище адресою(а.с.23); дозволом управління торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 133, виданого згідно наказу від 26.02.2009 року № 52, на розміщення об'єкта торгівлі та сфери послуг, а саме майстерні по ремонту та техобслуговуванню автомобілів за адресою м. Рівне, вул. Київська,92 (а.с.25); договором № 1130 про надання послуг на вивезення твердих побутових відходів від 01.07.2007 року (а.с.26).

Доказів на підтвердження того, що вказані види підприємницької діяльності позивач здійснює на іншій земельній ділянці не надано та не встановлено судом, а тому, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що належна ОСОБА_3 на праві власності земельна ділянка по вул. Київській,92 в м. Рівне, використовується нею в підприємницькій діяльності відповідно до видів діяльності, зазначених у свідоцтві платника єдиного податку, а тому відповідно до п. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", позивач не є платником податку за землю.

Згідно абзацу г) пункту 1 підрозділу 8 розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України, встановлено, що з 1 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва Указ Президента України від 3 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (з наступними змінами) та абзаци шостий - двадцять восьмий пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" застосовуються з урахуванням таких особливостей: платники єдиного податку не є платниками таких податків і зборів, визначених Податковим кодексом України, зокрема, земельний податок, крім земельного податку за земельні ділянки, які не використовуються для ведення підприємницької діяльності.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2012 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби вул.Відінська , 8,м.Рівне,33023