Справа № 366/2174/13 (2а/366/50/13)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/905/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання виконати певні дії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначені позивачу дострокової пенсії, а саме із знижкою пенсійного віку додатково на 1 рік з урахуванням роботи за Списком №2 та призначити позивачу пільгову пенсію за Списком № 2.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 13.08.2013 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії відповідача про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії неправомірними та зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок дострокової пенсії, а саме із знижкою пенсійного віку додатково на 1 рік з урахуванням роботи за Списком №2.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року залишено без змін постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 серпня 2013 року.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області не погодилось з постановою Іванківського районного суду Київської області від 13 серпня 2013 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач з 07 січня 1977 року по 24 вересня 2009 року працював на слідуючих підприємствах: Іванківський лесхоз, Іванківський льонозавод, Відрите акціонерне товариство «Промінь». В період часу з 03 березня 1982 року по 24 вересня 2007 року працював у ВАТ «Промінь» на посаді зварника аргонно-дугової зварки.

14.11.2012 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області із заявою щодо призначення йому дострокової пенсії, а саме із знижкою пенсійного віку додатково на 1 рік з урахуванням роботи за Списком №2 та призначити пільгову пенсію за Списком № 2

Як вбачається з листа-відповіді Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі від 27.06.2013 року, позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті йому пільгової пенсії в зв'язку з тим, що атестацією ВАТ «Промінь» від 17.01.2001 року не передбачена посада зварника аргонно-дугового зварювання, а тому до пільгового стажу зараховується період роботи лише до 21.08.1992 року.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач має право на включення зазначеного періоду його роботи до пільгового стажу за Списком № 2.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів на підставі наступного.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку. Передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на органи Державної експертизи умов праці. Положення про органи Державної експертизи умов праці та порядок проведення атестації робочих місць затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442.

Цим Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Частиною 2 п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його конституційне право на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому слід зазначити, що Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні пункту "б" статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, в постановах від 10 вересня 2013 року та від 25 листопада 2014 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, відповідно).

Так, у постанові від 17 березня 2015 року Верховний Суд України зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої 10 липня 2013 року ВАТ «Промінь» підтверджується те, що позивач працював повний робочий день у ВАТ «Промінь» в період часу з 03 серпня 1981 року по 02 січня 2003 року на посаді зварювальника аргонно-дугового зварювання та виконував зварювальні роботи аргонно-дугового зварювання. Стаж роботи позивача відповідно до вказаної довідки становить 20 років 10 місяців.

Судом апеляційної інстанції правильно надано аналіз доказів та зроблено по справі висновок, що відповідно до довідки №23 від 09.07.2013 року виданої ВАТ «Промінь», згідно Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням та ВЦСПС від 16.01.1985 року №17/2-54, професія зварювальника аргонно-дугового зварювання входить в категорію «Газозварник (аргонно-дугова зварка)».

Відповідно до загальних основ зварювального виробництва, залежно від виду енергії, яка застосовується при зварюванні, розрізняють три класи зварювання: термічний, термомеханічної, механічний.

До основних видів зварювання термічного класу належать: дугове зварювання (зварювання плавленням, при якій нагрів здійснюється електричною дугою); газове зварювання (зварювання плавленням, при якій металеві деталі, нагрівають полум'ям газів, що спалюються на виході пальника для газового зварювання). Аргонно-дугова зварка - це вид дугового зварювання, що передбачає зварювання електричною дугою в середовищі інертного газу - аргону чи суміші аргону з гелієм.

З наведеного вбачається, що процес зварювання може виконуватися різними способами, зокрема, за допомою газу чи електричного струму, а тому до професії зварника можна віднести як електрозварника так і газозварника, незалежно від методу зварки.

Отже, посада «зварник аргонно-дугової зварки», що вказана у розділі XXXII Списку № 2, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачає як посаду газозварника так і електрозварника аргонно-дугової зварки.

Крім того, на підтвердження своїх висновків, судами досліджений акт атестації робочих місць з тяжкими та шкідливими умовами праці в ВАТ «Промінь» від 14.05.2001р. який підтверджує, що робота позивача на посаді зварника аргонно-дугового зварювання відноситься до Списку № 2 та дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За вказаних обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області неправомірно відмовило позивачу зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 весь період роботи позивача в ВАТ «Промінь», оскільки встановлені обставини є підставою для виникнення права у позивача на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на 1 рік.

Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено порушене право позивача на призначення ним пільгової пенсії, а його статус громадянина, який постійно працював або проживав в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 році підтверджений посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.10.1993 року то суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо неправомірної відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії із зниженням пенсійного віку на 1 рік.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

Ю.К. Черпак