Справа № 2а-567/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" березня 2012 р. Справа № 2а-567/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від "21" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірною відмови в проведенні виплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання провести нарахування та виплату допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року капітан міліції у відставці ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_4 МВС України в Житомирській області про визнання неправомірною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв"язку з інвалідністю та про зобов"язання провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги . На обгрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 1981 року до звільнення 15 липня 1999 року за власним бажанням. У травні 2003 року йому була встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням служби. З 2008-го року встановлена третя група інвалідності, а з листопада 2010 року- знову друга. Останнім обстеженням МСЕК йому встановлено 70% втрати професійної працездатності. У зв"язку з таким висновком, зазначає позивач, він звернувся з заявою до відповідачів про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки раніше така компенсація йому не виплачувалась, проте у нарахуванні та вилаті грошової допомоги йому було відмовлено.

Посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України №707 від 12 травня 2007 року , позивач просить визнати відмову відповідачів у виплаті одноразової грошовою допомоги неправомірною та зобов"язати нарахувати йому та виплатити таку допомогу в сумі 48048 грн.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2011 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови у зв"язку з її невідповідністю вимогам закону, з прийняттям нової про задоволення позову. Так, зазначає ОСОБА_3, суд безпідставно виходив про пропуск ним трьохрічного строку, який обчислюється з дня, коли стався страховий випадок, оскільки, з встановлення другої групи інвалідності у листопаді 2010 року такий строк не сплинув.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3проходив службу в органах внутрішніх справ з 1981 року по 15 липня 1999 року. Постановою Військово-лікарської комісії УМВС в Житомирській області ОСОБА_3 визнаний обмежено придатним до військової служби, про що йому видано відповідне свідоцтво про пов"язаність наявного захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ.05 травня 2000 року ОСОБА_3 була вперше встановлена друга група інвалідності внаслідок загального захворювання (а.с.26) За результатами переосвідчення в 2001-2002 роках висновок МСЕК про причину інвалідності не змінювався.

За висновком МСЕК від 23 травня 2003 року ОСОБА_3 визнаний інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням служби (а.с.29). Ступінь втрати працездатності та група інвалідності змінювались. Згідно останньому висновку МСЕК від 11 листопада 2010 року ОСОБА_3повторно встановлена друга група інвалідності, з визначенням ступеня втрати профпрацездатності 70% (а.с.33-34 ).

Питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв»язку з інвалідністю регулюються статтею 23 Закону України «Про міліцію» та Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 «Про затвердження порядку ту умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» Виплати згідно з вказаною постановою здійснюються з 01 січня 2007 року.

До 01 січня 2007 року нарахування та виплата страхових сум проводилися страховиком Національною страховою компанією «Оранта»-уповноваженим для здійснення цього виду страхування, відповідно до Положення про порядок і умови державного обов»язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 року №59.

Термін дії договору з НАСК «Оранта» закінчився 31 грудня 2006 року.

Законом України від 03 листопада 2006 року №328 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов»язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» внесено зміни до статті 23 Закону України «Про міліцію», якими передбачено проведення виплат одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції замість виплати страхових сум у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв»язку з цим Урядом була прийнята постанова №707 від 12 травня 2007 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції». За цим Порядком обов»язки НАСК «Оранта» покладені на МВС України. Цією постановою МВС України доручено завершити виплату страхових сум, що повинні бути нараховані до 01 січня 2007 року та затверджено перелік постанов КМ України, що регламентували питання державного обов»язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України і які з 01 січня 2007 року втратили чинність.

17 червня 2009 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №593 « Деякі питання завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року. Цією постановою затверджено Порядок та умови завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року. Згідно підпункту 2 пункту 1 цього Порядку виплата страховим сум за страховими випадками здійснюється в разі встановлення групи інвалідності, що настала у період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше , ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення зазначеного строку внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце під час виконання службових обов»язків, пов»язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю; у період проходження служби, - у розмірах, визначених Порядком.

Судом встановлено, що позивач звільнений із служби 15 липня 1999 року. Вперше ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, пов»язаного з проходженням служби 23 травня 2003 року (а.с.26), тобто, майже через чотири роки після звільнення.

Інвалідність, що встановлена висновком МСЕК 23 травня 2003 року

є страховим випадком в смислі наведених норм права, що регулюють відповідні правовідносини.

Як з»ясовано в процесі розгляду справи, позивач у встановленому порядку за одержанням страхової суми, на яку він мав право відповідно з чинним на той час законодавством, не звертався.

Доводи позивача про те, що страховий випадок, з яким він пов»язує вимоги про виплату одноразової грошової допомоги, мав місце 11 листопада 2010 року у зв»язку з встановленням йому другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов»язаного з проходженням служби в ОВС (а.с.33) з встановленням 70% втрати профпрацездатності, безпідставні.

До такого висновку суд приходить тому, що обстеження ОСОБА_3 комісією МСЕК 11 листопада 2010 року є повторним по відношенню до огляду у 2003 році.

Відтак, законодавство, що регулює питання нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника ОВС , що настала з 01 січня 2007 року, на правовідносини, що виникли, не поширюється.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 21 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10030

3- відповідачу ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008 Міністерство внутрішніх справ України вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024