Справа № К/9991/2289/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2015 р. м. Київ К/9991/2289/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Іваненко Я.Л.,

Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 червня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року у справі за позовом Сімферопольського міського голови Бабенка Геннадія Олександровича до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим від 21 квітня 2010 року на нього незаконно накладено штраф у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 червня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року, позов задоволено: визнано протиправною і скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим від 21 квітня 2010 року про накладення штрафу у розмірі 340 грн.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, відповідач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 лютого 2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-91/09, виданого 16 лютого 2010 року Залізничним районним судом міста Сімферополя про зобов'язання виконавчого комітету Сімферопольської міської ради надати ОСОБА_5 однокімнатну квартиру, та надано строк до 25 лютого 2010 року для добровільного виконання рішення суду.

У зв'язку з невиконанням судового рішення добровільно, 21 квітня 2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим винесено постанову про накладення на Сімферопольського міського голову Бабенка Г.О. штрафу в розмірі 340 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що постанова про накладення штрафу є неправомірною, оскільки міський голова не наділений повноваженнями щодо надання житла, дані питання відносяться до виключної компетенції виконавчого комітету ради.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, у виконанні якого перебував виконавчий лист №2а-91/09.

Відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Позивач звернувся з позовною вимогою до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, у виконанні якого перебував виконавчий лист №2а-91/09, тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, не вирішив питання про заміну відповідача на належного, перелік, яких визначено статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд на дану правову помилку не звернув увагу та залишив без змін рішення окружного суду.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 04 червня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін Я.Л. Іваненко С.С. Пасічник