Справа № 819/1492/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1492/15

30 червня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вітовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- вимоги № Ф- від 12.11.2014 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 26.11.2014 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб;

- рішення № /54 від 26.11.2014 року про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Тернопільською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року, про що складено акт від 12.11.2014 року. На підставі вказаного акту перевірки прийнято оскаржувані рішення, з якими позивач не погоджується, оскільки, на думку позивача, висновки акту перевірки не відповідають нормам Податкового кодексу України.

Донарахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування проведено у зв'язку з виявленням факту не оформлення трудових відносин підприємцем з громадянкою ОСОБА_4, якій виплачувалась заробітна плата по 1000,00 грн. в місяць за прибирання прибудинкової території.

Позивач вказує на безпідставність таких висновків, оскільки 1) фізична особа - підприємець ніколи не перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_4, а тому не мала обов'язку сплачувати з заробітної плати ОСОБА_4 податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок; 2) не проводила виплати на користь ОСОБА_4 у розмірі 1000,00 грн. в місяць; 3) непідтверджений висновок про проведення таких виплат з 01.01.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та зазначив, що донарахування податків і зборів проведено податковим органом лише на поясненнях осіб, без підтвердження фактів виплати заробітної плати будь-якими документами бухгалтерського обліку. При цьому, ОСОБА_4 дійсно здійснювала прибирання прибудинкової території, проте до таких робіт вона залучалась ОСОБА_3 як керівником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ, 97» (далі - ОСББ «Новий світ, 97»), розрахунки проводились саме ОСББ, виплата коштів за такі роботи (послуги) оформлялась видатковими касовими ордерами. Також зазначив, що податковим органом допущені порушення порядку проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, оскільки фактично перевірка проводилась в податковій інспекції як невиїзна, документи бухгалтерського та податкового обліку не витребовувались, пояснення не відбирались.

Позивачка ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у судовому засіданні 24.06.2015 року пояснила, що здійснює підприємницьку діяльність та одночасно з 30.09.2012 року є головою правління ОСББ «Новий світ, 97». У жовтні 2014 року її викликали у податкову інспекцію, проте позивач не пам'ятає хто саме, та не зрозуміла чи її викликали як голову правління ОСББ «Новий світ, 97» чи як підприємця, але однозначно стверджує, що у відділ оподаткування юридичних осіб. Прибувши до контролюючого органу, після ряду питань їй запропонували надати письмові пояснення, які остання власноручно написала, зазначивши, що як підприємець уклала договір з ОСББ «Новий світ, 97» на прибирання прибудинкової території. Для виконання таких робіт залучалась ОСОБА_4, робота якої оплачувалась з розрахунку 1000,00 грн. в місяць.

Також позивачка зауважила, що у вересні 2013 року перенесла операцію через онкологічне захворювання, пройшла курс хіміотерапії, мала тяжке післяопераційне лікування, а тому не могла самостійно виконувати роботи по прибиранню будинку, прибудинкової території, відтак, запрошувала для здійснення таких робіт ОСОБА_4, яка попередньо в 2010 році працювала прибиральницею в ОСББ. Позивачка не могла виконувати важкі та об'ємні роботи, ці роботи також проводила ОСОБА_4, зокрема, чищення прибудинкової території від снігу взимку, прибирання листя восени тощо. Разом з тим, ОСОБА_3, наполягала, що такі роботи ОСОБА_4 щодня не проводила, щотижня - теж ні, а виконувала час від часу, не системно, працювала не більше двох годин.

Щодо проведених розрахунків з ОСОБА_4 за виконані роботи, то позивачка зазначила, що оплата проводилася виходячи з розрахунку 1000,00 грн. в місяць, тобто 1000,00 грн. ділилась на кількість робочих годин в місяці та множилась на кількість відпрацьованих годин.

Щодо порядку проведення документальної перевірки, то підприємець підтвердила, що отримала копію наказу та направлення на проведення перевірки при зустрічі з податковим інспектором, який проводив перевірку, до початку перевірки. Спілкування відбувалося в приміщенні Тернопільської ОДПІ в центрі обслуговування платників податків. З пояснень позивачки вбачається, що остання не пропонувала та не наполягала, щоб така перевірка проходила за її податковою адресою (за місцем її проживання).

Також ОСОБА_3 зазначила, що на даний час прибирання будинку 97 по вулиці Новий світ та прибудинкової території не здійснює, такі роботи виконує ОСОБА_4, з якою ОСББ «Новий світ, 97» уклало письмовий договір.

Представники відповідача, які брали участь у судових засіданнях, адміністративний позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову від 15.06.2015 року (а. с. 21-22) та зазначили, що перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 проведена з дотриманням вимог податкового законодавства, на підставі наказу та направлення на проведення перевірки, які особисто вручені платнику податків. Перевірка проводилась у зв'язку з надходженням від Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області інформації та документів про порушення податкового та трудового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, зокрема, використання найманої праці без укладення трудового договору чи цивільно-правової угоди. Такі матеріали містили достатні та повні відомості про використання позивачкою у період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року праці найманого працівника ОСОБА_4 для прибирання прибудинкової території та виплату доходу у розмірі 1000,00 грн. в місяць, серед іншого, це були письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких кожен з них підтвердив наведені вище факти. Аналогічні письмові пояснення були надані ОСОБА_3 30 жовтня 2014 року в податковій інспекції.

При виплаті доходу ОСОБА_4 за виконані роботи по прибиранню та утриманню прибудинкової території підприємець ОСОБА_3 виступала податковим агентом у розумінні Податкового кодексу України (далі - ПК України) та зобов'язана була утримати та сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб, подати відповідну податкову звітність, а також нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відтак, за результатами перевірки встановлено порушення підприємцем пункту 162.1 статті 162, підпункту 168.2 пункту 168.2, підпункту 168.4.7 пункту 168.4. статті 168, пункту 171.1 статті 171 ПК України, а саме: виплату доходу у вигляді оплати праці найманому працівнику за період з 01.07.2011 року по 30.06.20014 року без нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб; підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, неподання відомостей форми № 1-ДФ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, сум утриманого податку; статей 4, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: не нарахування та не перерахування єдиного внеску, несвоєчасне перерахування єдиного внеску. На підставі акту перевірки податковим органом прийняті оскаржувані вимога № Ф- від 12.11.2014 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску; податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб; рішення № /54 від 26.11.2014 року про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення податковим органом прийняті правомірно, та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) у судовому засіданні 24.06.2015 року підтвердила те, що дійсно здійснювала прибирання будинку АДРЕСА_1, прибудинкової території, приходила на запрошення ОСОБА_3, виконувала такі роботи в 2011, 2012, 2013 та 2014 роках. Стверджувала, що працювала один-два дні в місяць, працювала по 2 години. Оплату праці отримувала від ОСОБА_3 по 100,00 грн., 110,00 грн. та заперечувала виплату їй коштів за роботу в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Пояснити суду чому змінила свої показання, які суттєво відрізняються від пояснень, наданих працівникам Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, не змогла, посилалась не неуважність.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерка) з 03.08.2000 року зареєстрована як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області з 17.08.2000 року, податкова адреса підприємця: АДРЕСА_1 (місце проживання) (а. с. 6).

Одночасно ОСОБА_3 з 30 вересня 2012 року обрана головою правління ОСББ «Новий світ, 97» з покладенням на неї обов'язків домоуправителя, бухгалтера, паспортиста та діловода, що підтверджується протоколом засідання правління ОСББ «Новий світ, 97» від 24.09.2012 року та наказом № 10 від 30.09.2012 року (а. с. 51-52).

15.10.2014 року за вхідним № 21484 на адресу Тернопільської ОДПІ від Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області згідно із супровідним листом від 15.10.2014 року № 20374 надійшла інформація та документи про порушення податкового та трудового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 Зокрема, зазначалось, що під час проведення перевірки за зверненням громадянки ОСОБА_6, зареєстрованим 26.09.2014 року у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, встановлено, що ОСББ «Новий світ, 97» уклало договір на прибирання будинку та прибудинкової території з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 Однак під час проведення подальшої перевірки встановлено, що роботи з прибирання будинку та прибудинкової території здійснює ОСОБА_4 та надає такі послуги з 01.01.2011 року по 15.10.2014 року, оплату за такі роботи здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в сумі 1000,00 грн. готівкою в кінці кожного місяця, трудовий договір чи цивільно-правові угоди з ОСОБА_4 не укладалися (а. с. 23).

Матеріали Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, серед іншого, містили пояснення ОСОБА_4 від 15.10.2015 року, ОСОБА_3, ОСОБА_6 від 07.10.2014 року, відібрані працівниками СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області (а. с. 24-26, 45-48), договори про надання послуг щодо прибирання приміщень загального користування будинку АДРЕСА_1 та виконання робіт по дрібному поточному ремонту, укладені на період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року, між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, як виконавцем, та правлінням ОСББ «Новий світ, 97», як замовником (а. с. 54-63).

04.11.2014 року начальником Тернопільської ОДПІ на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України прийнято наказ № 2810 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року, укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з найманими працівниками, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року (а. с. 38). Копія наказу та направлення на проведення перевірки від 04.11.2014 року вручені 04.11.2014 року під розписку ОСОБА_3 (а. с. 39).

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 12.11.2014 року № 8530/19-18-17-01/НОМЕР_2 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року» (а. с. 6-11).

Перевіркою встановлено, що з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року підприємець перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, у цей період надавала послуги по прибиранню приміщень загального користування будинку АДРЕСА_1 та виконання робіт по дрібному поточному ремонту. Одночасно згідно письмових пояснень громадянки ОСОБА_4 та підприємця ОСОБА_3 остання у період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року використовувала працю найманого працівника ОСОБА_4, з якою не був укладений трудовий договір. З цих же письмових пояснень вказаних осіб вбачався розмір виплаченої заробітної плати - по 1000,00 грн. в місяць.

При виплаті доходу ОСОБА_4 підприємець ОСОБА_3 виступала податковим агентом у розумінні ПК України та була зобов'язана утримувати та сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб, подати відповідну податкову звітність, а також нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Перевіркою встановлено, зокрема, такі порушення, допущені підприємцем:

- пункту 162.1 статті 162, підпункту 168.1.2 пункту 168.1, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, пункту 171.1 статті 171 ПК України, а саме: виплату доходу у вигляді оплати праці найманому працівнику за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року без нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, внаслідок чого нараховано податку в сумі 5400,00 грн.;

- підпункту «б» пункту 176.2 статі 176 ПК України, а саме: не подання відомостей форми № 1-ДФ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, сум утриманого податку по сумах нарахованого доходу найманому працівнику за 3-4 квартали 2011 року, 1-4 квартали 2012 року, 1-4 квартали 2013 року, 1-2 квартали 2014 року;

- абзацу другого статті 4, пункту 1 частини першої статті 7, пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: не нарахування та не перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року на загальну суму 18202,50 грн.;

- пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», несвоєчасне перерахування єдиного внеску.

На підставі акту перевірки, розрахунку штрафних санкцій (а. с. 49-50) Тернопільською ОДПІ прийняті наступні рішення:

- вимога № Ф- від 12.11.2014 року про сплату боргу (недоїмки) на суму заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 18202,50 грн. (а. с .12 зворот);

- податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходу у вигляді заробітної плати, на суму 7260,00 грн., у тому числі за основним платежем - 5400,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 1860,00 грн. (а. с. 12);

- рішення № /54 від 26.11.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиному внеску на суму 9101,25 грн. (а. с. 13).

Платником податків заперечення на акт перевірки не подавались, рішення в адміністративному порядку не оскаржувались.

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що перевірка Тернопільською ОДПІ фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 проведена у зв'язку з надходженням інформації та матеріалів від Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, після аналізу баз даних податкового органу щодо такого платника податків, що свідчили про несплату податків і зборів при використанні праці найманого працівника.

Відповідно до підпункту 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини, як отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4 статті 78 ПК України).

Як вбачається з наказу та направлення на проведення перевірки, останні відповідають вимогам ПК України, наказ прийнято за наявності підстав, визначених податковим законодавством, такі документи вручені платнику податків до початку проведення перевірки в податковій інспекції, що підтвердила у судовому засіданні позивачка.

Щодо мотивації представника позивачки про порушення порядку проведення перевірки через її фактичне проведення в приміщенні податкового органу, а не за податковою адресою платника податків, то такі дії податкового інспектора не суперечать нормам податкового законодавства. Як встановлено судом податкова адреса підприємця ОСОБА_3 - це місце її проживання, квартира. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року № 395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року за № 607/23139, органи державної податкової служби мають право здійснювати документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки діяльності платників податків; документальні планова та позапланова перевірки можуть бути як виїзними, так і невиїзними; органи державної податкової служби можуть також запрошувати платників податків для проведення перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, до органу державної податкової служби. Документальна перевірка може проводитися у приміщенні податкового органу за бажанням платника податків. Відтак, незалежно від того чи проводиться виїзна чи невиїзна документальна перевірка фізичної особи - підприємця, така перевірка може проводиться у приміщенні податкового органу.

Щодо пояснень представника позивачки про те, що під час проведення перевірки у платника податків не витребовувались документи та пояснення, то судом враховується таке.

Згідно з положеннями статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У спірному випадку перевірка позивачки проводилася виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки, - отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманій особі заробітної плати внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами. ОСОБА_3 була ознайомлена з наказом на проведення перевірки, у якому чітко і повно відображено питання, які підлягають перевірці. Після початку перевірки саме у платника податків виникає обов'язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, наданих у судовому засіданні, вона будь-яких документів для перевірки не надавала. Відтак, податковий орган проводив перевірку на підставі матеріалів, зібраних та отриманих від Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (які описані вище), аналізу податкової інформації з баз даних податкового органу, які містили достатні підстави для висновків під час проведення перевірки.

Крім того, як вбачається з пояснень позивачки, остання у жовтні 2014 року надавала письмові пояснення з приводу її взаємовідносин з ОСОБА_4 і податковому органу. До матеріалів справи долучені такі пояснення підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1) від 30.10.2014 року. Зі змісту таких пояснень слідує, що ОСОБА_3 як підприємець уклала договір з ОСББ «Новий світ, 97» на прибирання території, здійснення дрібного ремонту. В силу певних обставин вона вимушена була залучати для прибирання прибудинкової території ОСОБА_4 та платити їй за виконані роботи з розрахунку 1000,00 грн. в місяць. Виплати проводились ОСОБА_3 як підприємцем без укладення договорів (а. с. 53).

При цьому, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_3, надані у судовому засіданні про те, що вона була переконана, що надає такі пояснення як керівник ОСББ «Новий світ, 97», оскільки зі змісту пояснень чітко і однозначно вбачається, що пояснення надані саме фізичною особою - підприємцем.

Суд критично оцінює обґрунтування представника позивачки, що пояснення ОСОБА_3 від 30.10.2014 року, надані податковому органу не можуть братися до уваги, оскільки написані під диктовку посадових осіб контролюючого органу і в подальшому 23.12.2014 року до Головного управління ДФС у Тернопільській області подано скаргу на дії посадових осіб Тернопільської ОДПІ, з таких міркувань.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що писала такі пояснення самостійно, проте вказує, що останнє речення такого змісту: «Виплати проводились мною як підприємцем без заключення договорів» було написане зі слів працівника податкового органу. На даний час позивачка ці обставини (виплату коштів саме як підприємцем) заперечує. Разом з тим, такі пояснення позивачки і факти в них викладені повністю узгоджуються та відповідають, є аналогічними тим поясненням, які надавалися ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у жовтні 2014 року, працівникам СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області (а. с. 24-26, 45-48). Крім того, ОСОБА_3 протягом більш як 10 років здійснює підприємницьку діяльність самостійно та з 30.09.2012 року займає матеріально-відповідальну посаду голови правління ОСББ «Новий світ, 97», тобто надаючи такі пояснення остання могла і повинна була усвідомлювати їх зміст, та розрізняти коли такі пояснення надаються нею щодо безпосередньо її діяльності як підприємця і від імені керівника юридичної особи голови правління ОСББ. Також про будь-який тиск зі сторони працівників Тернопільської ОДПІ чи СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 безпосередньо після відвідування таких органів не заявляла, не повідомляла, дії не оскаржувала. Позивачка звернулась зі скаргою на дії податкового органу лише 23.12.2014 року після отримання оскаржуваних рішень, прийнятих за результатами перевірки.

Судом надавалась правова оцінка і інших пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мешканки будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи. Так, з пояснень ОСОБА_3, відібраних працівником СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, вбачається, що громадянка ОСОБА_4 в ОСББ «Новий світ, 97» не працює. На запитання чи працює громадянка ОСОБА_4 у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 позивачкою надана відповідь: «Так, я прошу допомогти здійснювати прибирання прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 у місті Тернополі, який обслуговується ОСББ «Новий світ, 97», за це я плачу ОСОБА_4 1000,00 грн. в місяць. З ОСОБА_4 трудового договору чи цивільно-правової угоди не укладала, ОСОБА_4 у мене працює з 01.01.2011 року неофіційно» (а. с. 25, 47).

З письмових пояснень ОСОБА_4, відібраних 15.10.2014 року працівником СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, слідує, що остання з 01.04.2010 року по 01.01.2011 року працювала офіційно на посаді прибиральниці в ОСББ «Новий світ, 97», здійснювала прибирання прибудинкової території. Після звільнення працювала на посаді прибиральниці прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 в місті Тернополі за домовленістю з ОСОБА_3, виконували роботи по прибиранню будинку та утриманні прибудинкової території у належному стані. Графік роботи ненормований, прибирання під'їздів та прибудинкової території здійснювала кожного дня до закінчення робіт з прибирання, залучалась до інших робіт, як-от, фарбування майданчика. ОСОБА_3 в кінці місяця готівкою виплачувала заробітну плату в сумі 1000,00 грн. Трудовий договір чи цивільно-правова угода не укладалися (а. с. 24, 46).

Працівниками СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області були відібрані пояснення і у мешканки будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 Надаючи пояснення, громадянка ОСОБА_6 звертала увагу, що згідно з документами ОСОБА_3 як суб'єкт підприємницької діяльності надає послуги прибирання прибудинкової території, проте фактично прибирання здійснює громадянка ОСОБА_4 (а. с .45).

Суд вважає, що первинні пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відібрані працівниками СДСБЕЗ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області є найправильнішими і найдостовірнішими, правдивими, оскільки такі пояснення кожна з осіб надавала добровільно, без будь-якого тиску чи примусу і не мала на меті приховати будь-які факти, оскільки не зважала на можливі негативні наслідки.

Пояснення, які надавала ОСОБА_3 у судовому засіданні та показання свідка ОСОБА_4, допитаної у судовому засіданні, підтверджують той факт, що ОСОБА_4 здійснювала прибирання будинку (під'їздів, сходових клітин тощо) та прибудинкової території. Проте позивачка стверджувала, що до таких робіт ОСОБА_4 залучалася нею не як підприємцем, а як головою правління ОСББ, виплати проводились за рахунок коштів ОСББ «Новий світ, 97». При цьому. позивачка не змогла пояснити суду чому змінила свої пояснення, оскільки спочатку такі її пояснення зводились до того, що ОСОБА_4 залучалась до прибирання нею саме як підприємцем. Також суд зауважує, що ОСОБА_3 призначена головою правління ОСББ з 20.09.2012 року, тобто до цього часу вона у будь-якому разі могла залучати ОСОБА_4 до прибирання лише в межах своєї підприємницької діяльності.

В свою чергу свідок ОСОБА_4, надаючи показання суду з приводу обставин справи, не вказувала конкретно, що саме ОСББ «Новий світ, 97» було замовником послуг по прибиранню, свідок в більшості стверджувала, що її на роботу запрошувала «ОСОБА_3», кошти виплачувала «ОСОБА_3».

Також суд зауважує, що пояснення та покази осіб, надані у судовому засіданні, були непослідовними та викликали обґрунтовані сумніви, оскільки містили розбіжності та неузгодженості. Так, свідок ОСОБА_4 стверджувала, що надавала послуги по прибиранню будинку по АДРЕСА_1 протягом кількох років, зокрема, в 2011, 2012, 2013, 2014 роках. ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначала, що залучала до прибирання ОСОБА_4 лише з 2013 року. Позивачка у судовому засіданні пояснювала, що оплата робіт проводилась не 1000,00 грн. в місяць, а з розрахунку 1000,00 грн. в місяць та навела методику такого розрахунку. Проте згідно з логікою ОСОБА_3 та показів свідка слідує, що оплата праці ОСОБА_4 складала від 12,50 грн. до 25,00 грн. в місяць, а саме: 1000,00 грн. поділити на кількість робочих годин в місяці (в середньому 160 годин) та помножити на кількість відпрацьованих годин (2 години 1-2 рази на місяць), 1000,00 / 160 х 2 = 12,50. Суперечності в поясненнях підприємця є і в тому, що остання стверджує, що хворіла, перенесла операцію, проходила курс лікування, що фактично позбавляло її можливості тривалий час виконувати будь-які фізичні навантаження, разом з тим вказує, що ОСОБА_4 постійно в цей час не працювала.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 слідує, що вона не могла самостійно без рішення правління ОСББ вирішувати питання витрачання коштів на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до статті 10 Закону України від 29.11.2001 року № 2866-III «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для керівництва поточною діяльністю об'єднання обирається правління, саме до компетенції правління відноситься, серед іншого, розпорядження коштами об'єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об'єднання кошторису та укладення договорів з суб'єктами підприємництва, які виконують роботи, надають послуги, та здійснення контролю за їх виконанням. А відтак, пояснення позивачки про те, що ОСОБА_4 залучалась нею для прибирання території як керівником ОСББ, не приймаються судом до уваги, оскільки в останньої відсутні такі повноваження, вирішення таких питань віднесено до компетенції правління ОСББ, а не голови правління.

Суд звертає увагу, що починаючи з 01.01.2011 року щороку укладались договори між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, виконавцем, та правлінням ОСББ «Новий світ, 97» (в особі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12Г.) про надання послуг щодо прибирання приміщень загального користування будинку АДРЕСА_1 та виконання робіт по дрібному поточному ремонту. Відповідно до умов таких договорів вартість послуг встановлювалася станом на 01.01.2011 року - 2120,00 в місяць, 01.01.2012 року - 2000,00 грн., 01.01.2013 року - 2600,00 грн. в місяць, 01.01.2014 року - 2600,00 грн. в місяць, 01.05.2014 року - 2800,00 грн. в місяць; а вартість поточного ремонту встановлювалась в залежності від акту виконаних робіт, які складались щомісяця (а. с. 54-63 ). Тобто належним органом, що здійснює керівництво поточною діяльністю об'єднання, було визначено виконавця робіт по наданню послуг по прибиранню приміщень загального користування та прибудинкової території - підприємця ОСОБА_3, а тому залучення підприємцем для таких робіт іншої особи ОСОБА_4 здійснювалось в межах підприємницької діяльності, а не в межах ОСББ «Новий світ, 97». Разом з тим, це не позбавляло можливості залучати ОСОБА_4 і для проведення разових робіт ОСББ «Новий світ, 97», при прийнятті відповідного рішення правлінням ОСББ, що також мало місце і підтверджується поясненнями позивачки; оплата таких робіт проводилась з видачею видаткових касових ордерів.

Таким чином, оцінюючи достовірність кожного доказу, які є у справі, окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у спірних правовідносинах саме фізична особа - підприємець ОСОБА_3 використовувала найману працю ОСОБА_4 без укладення трудового договору.

Відповідно до пункту 18.1 статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно з підпунктами 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).

Відповідно до підпунктів «а», «б», «г», «ґ» пункту 176.2 статті 172 зазначеного Кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, податковий агент повинен утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми доходу нарахованого на користь платника податку щодо доходів, нарахованих у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами та несе відповідальність за своєчасність та повноту нарахування, утримання та сплату податку.

Беручи до уваги наведене та враховуючи, що Податковим кодексом України обов'язок виконання функцій податкового агента не ставиться в залежність від того, чи є фізична особа оформленим працівником у підприємця (роботодавця), а також те, що факт виплати заробітної плати ОСОБА_4 підтверджується належними і допустимими доказами, про що зазначено вище, послуги прибирання надавались саме на замовлення позивачки, то суд приходить до висновку, що підприємець ОСОБА_3 повинна була виконувати функції податкового агента та здійснити нарахування та сплату до бюджету податку на доходи фізичних осіб, при виплаті заробітної плати.

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента.

Пунктом 119.2 статті 119 ПК України визначено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що Тернопільською ОДПІ правомірно донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб спірним податковим повідомленням-рішенням № від 26.11.2014 року на суму 5400,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1860,00 грн.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2464-VI), платниками єдиного внеску є: роботодавці - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця; періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

Стаття 25 Закону № 2464-VI передбачає заходи впливу до платників єдиного внеску та стягнення заборгованості шляхом надсилання платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимоги про її сплату.

11.08.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року № 406-VII, яким внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, з 01.10.2013 року адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється органами доходів і зборів України.

У спірному випадку має місце порушення позивачкою вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: не нарахування та не перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.09.2014 року, відтак оскаржувані вимога № Ф- від 12.11.2014 року про сплату боргу (недоїмки) на суму заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 18202,50 грн. та рішення № /54 від 26.11.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиному внеску на суму 9101,25 грн. є правомірними.

Аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що Тернопільська ОДПІ як суб'єкт владних повноважень, заперечуючи проти адміністративного позову, довела правомірність оскаржуваних рішень. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 4, підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4, частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII позивачу за подання даної позовної заяви слід було сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1827,00 грн. (мінімальна ставка судового збору). Фактично при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн. (а. с. 2).

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Відтак, враховуючи, що фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимогах, то з позивача слід стягнути у дохід Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн. = 1644,30 грн.).

Керуючись статтями 2, 11, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номерНОМЕР_2) у дохід Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 03 липня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.