Справа № 826/3670/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року № 826/3670/15

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача адвокат ОСОБА_2
про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №І-007/2015 від 29.01.15 р. в частині, що стосується адвоката ОСОБА_2; зобов'язання повторно належним чином розглянути у відкритому засіданні питання про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури не надано оцінку тому факту, що адвокатом ОСОБА_2 при виконанні договору про надання правової допомоги №04 від 05.04.12 р. не було поставлено в позовній заяві до Сквирського районного суду плану земельних ділянок та висновок (пояснення) експерта Баранова А.Т. до нього, що мало суттєве значення для прийняття рішення судом; взяв до уваги твердження адвоката про часткове повернення гонорару, що не відповідає дійсності, а також твердження адвоката про відсутність у позивача коштів для оплати послуг адвоката, що також не відповідає дійсності; не надано оцінку тим обставинам, що адвокат не повідомив позивача про наявність у нього пільг зі сплати судового збору, розірвав договір про надання правової допомоги за відсутності для цього підстав, що свідчить про недобросовісне ставлення адвоката до виконання своїх обов'язків.

Відповідач - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про неналежне виконання адвокатом своїх обов'язків, зокрема, щодо надання до суду документів, є його оціночним судженням, тоді як винесення судом рішення не на користь клієнта не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності згідно ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Обставини щодо повернення адвокатом частини гонорару позивачу як клієнту викладені в описовій частині оскаржуваного рішення і не спростоване позивачем під час розгляду його скарги.

Жодними документами не підтверджено виконання позивачем свого обов'язку щодо сплати гонорару згідно договору №31 від 30.12.13 р., тому вказаний договір правомірно розірваний згідно розпорядження №26-ОД від 03.03.14 р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача адвокат ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Третя особа зазначає, що клієнту перед укладенням договору про надання правової допомоги надавалися роз'яснення щодо складності його земельного спору, який ускладнений ще й тим, що він фактично триває 17 років; жодних гарантій позитивного вирішення спору позивачу як клієнту не надавалося.

Позивачем погоджено всі три позовні заяви по трьох справах, які супроводжував адвокат згідно укладених договорів про надання правової допомоги.

Протягом часу надання правової допомоги позивачу (1 рік 11 місяців) ним було сплачено 13 255 грн., тоді як витрачено по справах клієнта 15 197 грн.

Позивачу було повернуто 300 грн. сплачених ним в межах договору про надання правової допомоги №28 від 02.12.13 р., оскільки вони були надані за написання скарги на дії судді Сквирського районного суду Київської області, яку адвокат відмовився писати за відсутності правових підстав. Вказані кошти повернуто електронним поштовим переказом 03.03.14 р.

За договором про надання правової допомоги №31 від 30.12.13 р. позивачем було повідомлено про відсутність у нього коштів на оплату послуг з участі адвоката у судовому засіданні, тому йому було порекомендовано брати консультації перед кожним судовим засіданням та приймати у них участь самостійно, враховуючи його більше ніж 10-річний досвід участі у судових засіданнях. За таких обставин позивачу було запропоновано підписати документ про закриття договорів та використання консультацій адвоката, що позивач відмовився зробити, у зв'язку з чим розпорядженням №23-ОД від 24.02.14 р. спочатку було зупинено адвокатське провадження, а потім розпорядженням №26-ОД від 03.03.14 р. припинено адвокатське провадження за договором про надання правової допомоги №31 від 30.12.13 р.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договори про надання правової допомоги: №04 від 05.04.12 р., предметом якого є відновлення меж між домоволодіннями АДРЕСА_1; №28 від 02.12.14 р., предметом якого є представництво інтересів ОСОБА_1 у справі №376/2783/13-ц у Сквирському районному суді Київської області; №31 від 30.12.13 р., предметом якого є представництво інтересів ОСОБА_1 у справі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

03.03.14 р. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшла скарга (заява) ОСОБА_1 на поведінку адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_5, доповнена заявою від 14.05.14 р., в якій скаржник просить притягнути адвокатів до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з невиконанням адвокатами своїх професійних обов'язків за договорами про надання правової допомоги.

Рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.07.14 р. за результатами розгляду скарги (заяви) ОСОБА_1 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за відсутності в діях адвоків ознак дисциплінарного проступку.

11.08.14 р. до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.07.14 р. про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за відсутності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

За результатами розгляду скарги Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення №І-007/2015 від 29.01.15 р., яким скаргу задоволено частково: залишено без змін рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.07.14 р. в частині відмови в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2, скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.07.14 р. в частині відмови в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_5, порушено відповідне дисциплінарне провадження.

Згідно ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Оскаржуване рішення скеровано позивачу супровідним листом від 05.02.15 р. №5679. Згідно ст.ст. 33, 34, 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

За результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

В даному випадку за скаргою позивача рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.07.14 р. за відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 в порядку ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за відсутності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку, а оскаржуваним рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №І-007/2015 від 29.01.15 р. в цій частині попередньо прийняте рішення залишене без змін.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

На думку суду, оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства та положень ч. 3 ст. 2 КАС України, тому підстави для його скасування відсутні, а саме.

Наявні в матеріалах справи докази, зокрема, зміст скарг позивача з доповненнями, поданих до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо дій адвоката ОСОБА_2 не містять підстав для висновку про наявність у діях адвоката дисциплінарного проступку, що було правомірно встановлено оскаржуваним рішенням.

Зміст поняття «порушення правил адвокатської етики» деталізовано у Правилах адвокатської етики, затверджених Установчим з'їздом адвокатів України 17.11.12 р. Згідно вказаних Правил, зокрема, передбачено дотримання принципу законності, тому числі, на стадії прийняття доручення клієнта, виконання доручення клієнта (ст. 7, 19, 25), домінантності інтересів клієнтів (ст. 8), компетентності та добросовісності, в тому числі, на стадії прийняття доручення клієнта, виконання доручення клієнта (ст. 11, 17, 27) та ін.

Позивачем під час розгляду його скарг в кваліфікаційно-дисциплінарних комісіях та суді не надано доказів порушення вказаних вимог.

Зокрема, згідно ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Відповідно, посилання позивача на ухвалення у його справах судових рішень не на його користь не може бути підставою для висновку про вчинення адвокатом дисциплінарного проступку.

Залучення чи незалучення адвокатом тих чи інших доказів під час розгляду конкретної судової справи, а також виготовлення ним чи не виготовлення тих чи інших процесуальних документів є питаннями, що вирішуються безпосередньо адвокатом під час розгляду конкретної справи, і дисциплінарно-кваліфікаційна комісія не наділена повноваженнями надавати оцінку фаховості його дій в контексті належного виконання зобов'язань за договором про надання правової допомоги.

Згідно змісту укладених між позивачем та адвокатом договорів про надання правової допомоги клієнт погоджується з тим, що адвокат під час надання правової допомоги клієнту діє за своїми методами, що не виходять за межі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та які становлять «професійну таємницю», у зв'язку з чим клієнт не втручається в те, яким чином адвокат досягає виконання умов предмету договору; клієнт погоджується діяти за порадами та вказівками адвоката для виконання останнім предмету договору у випадках, встановлених адвокатом (п. 1.7, 1.8 договорів).

Крім того, позивач як клієнт має право в односторонньому порядку розірвати договір про надання правової допомоги, що прямо передбачено п. 32 Правил адвокатської етики та п. 5.2 договорів.

Відповідно, якщо позивач вважав дії адвоката щодо представництва його інтересів у судових справах недостатньо фаховими, а ставлення адвоката до виконання своїх обов'язків недобросовісним, він мав право в будь-який момент в односторонньому порядку розірвати укладені договори та отримати послуги з надання правової допомоги в іншому місці.

В той же час, вказана оцінка позивачем дій адвоката не може бути підставою для висновку про вчинення ним дисциплінарного проступку.

Під час розгляду справи третьою особою надано докази повернення коштів у розмірі 300 грн. поштовим переказом (чек від 03.03.14 р. №5573) у зв'язку з невиконанням замовлення позивача щодо складання скарги на дії судді Клочко В.М., у зв'язку з чим твердження позивача про відсутність відповідних доказів спростовується.

Суд зазначає, що з огляду на зміст п. 1.7 та п. 1.8 договору про надання правової допомоги від 02.12.13 р. №28 адвокат не зобов'язаний готувати конкретний документ лише тому, що клієнт цього бажає, тому посилання позивача на наявність дисциплінарного проступку у даному випадку не може бути визнане обґрунтованим.

Відповідно до наданих суду матеріалів адвокатських проваджень згідно договорів про надання правової допомоги: №04 від 05.04.12 р., предметом якого є відновлення меж між домоволодіннями АДРЕСА_1; №28 від 02.12.14 р., предметом якого є представництво інтересів ОСОБА_1 у справі №376/2783/13-ц у Сквирському районному суді Київської області; №31 від 30.12.13 р., предметом якого є представництво інтересів ОСОБА_1 у справі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, вони припинені згідно умов, у них передбачених, а також згідно відповідних положень Правил адвокатської етики, у зв'язку з чим відповідні твердження позивача також не можуть бути визнані обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, а тому позов визнається судом таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева