Справа № 2а-3354/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ореховська К.Е.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"19" квітня 2012 р. Справа № 2а-3354/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "27" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 липня 2011 року визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та зобовязано нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 06.10.2010 року по 06.04.2011 року .

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому фонд не є належним відповідачем у справі. Також, апелянт зазначає, зазначені виплати проводяться на підставі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

Розглянувши справу в порядку, визначеному ч.1 п.2 ст. 197 КАС України, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Однак, як убачається з постанови Львівського адміністративного апеляційного суду від 30.08.2011 року, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо нарахування та виплати коштів передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" задоволено починаючи з 28.05.2008 року (а.с.22-24), оскільки скасовано рішення Рівненського міського суду від 19.11.2009 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 203 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обгрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження.

Як убачається з матеріалів справи, на час розгляду справи в апеляційній інстанції, є судове рішення яке набрало законної сили з того самого спору та між тими ж сторонами, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, зазначених в п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що є всі підстави для визнання судового рішення нечинним, та закриття провадження у справі .

Керуючись ст.ст. 197,198, 203, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "27" липня 2011 р. визнати нечинною, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перерахунок пенсії закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028