Справа № 810/6981/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Київ К/800/40508/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014

у справі № 810/6981/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бондарев"

до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 та прийнято нову, якою позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.05.2012 № .

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було проведено невиїзну документальну перевірку позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період квітень, червень, серпень - жовтень 2011, за результатами якої складено акт № 168/22/32783520 від 24.04.2012, яким встановлено порушення позивачем вимог: пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за квітень 2011 року на суму ПДВ 38 295,00 грн. та заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду на загальну суму 145 872,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.05.2012 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 239 168,00 грн., з яких: 184 167,00 грн. - за основним платежем та 55 001,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактично товар (автонавантажувач) ТОВ "Компанія "Грифон Консалт" позивачу не поставляло, рекламних послуг не надавало. Представлені позивачем первинні фінансово-господарські документи в дійсності не доказують факту поставки товару (надання послуг), документи є неповними, містять суперечності і не підтверджують обставин здійснення господарських операцій і, таким чином, не відтворюють реального стану речей, фіксують обставини, які у дійсності не відбувались.

Однак, колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судом апеляційної інстанції, факт здійснення господарських операцій з придбання товару (автонавантажувача) та послуг (розміщення реклами у мережі Інтернет), які здійснювались позивачем на підставі договорів, укладених з ТОВ "Компанія "Грифон Консалт", підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, а саме: податковими накладними; видатковими накладними; актами прийому-передачі виконаних; банківськими виписками про перерахування грошових коштів на адресу постачальника; іншими документами обліку, які містять всі передбачені законодавством реквізити та повністю підтверджують фактичну наявність придбаних товарно-матеріальних цінностей та послуг.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаним контрагентом, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

На момент здійснення спірних господарських операцій, TOB «Компанія «Грифон Консалт» було включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та зареєстровано у встановленому законодавством порядку платником податку на додану вартість.

Крім того, слід зазначити, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

За наведених обставин, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль