Справа № 2а/0570/8548/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/9991/11303/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року

у справі № 2а/0570/8548/2011

за позовом Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області

до Державного підприємства «Селидіввугілля»

про зобов'язання сплатити податкові зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2011 року Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Донецької області (далі - Красноармійська ОДПІ Донецької області; позивач) звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» (далі -

ДП «Селидіввугілля»; відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила зобов'язати відповідача сплатити податкові зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 767 808,00 грн., з яких 511 872,00 грн. - основний платіж, 255 936,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позов мотивовано посиланням на вимоги підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України), яким передбачено право органів державної податкової служби звертатись до суду щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року, позов задоволено частково. Зобов'язано ДП «Селидіввугілля» сплатити нараховані із застосуванням звичайних цін податкові зобов'язання з податку на додану вартість згідно з рішенням № 1/23-2/33426253 від 17 серпня 2010 року в розмірі 511 872,00 грн. за основним платежем. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями у справі, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з підстав порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення у справі.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

В той же час, застосування приписів підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України, посиланням на який обґрунтовано заявлений позов, можливе лише за умови дотримання процедури, передбаченої пунктом 39.15 статті 39 цього Кодексу.

Так, згідно з пунктом 39.15 статті 39 ПК України визначені із застосуванням звичайних цін база, об'єкт оподаткування та інші показники податкового обліку використовуються органами державної податкової служби для проведення розрахунку податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності за результатами проведення перевірки.

За результатами цієї перевірки приймається відповідне податкове повідомлення-рішення. У разі коли платник податків розпочинає процедуру оскарження цього податкового повідомлення-рішення, або несплати відповідної суми, визначеної в такому податковому повідомленні-рішенні, протягом строків, встановлених цим Кодексом податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. Керівник органу державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду з позовом про нарахування та сплату податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності.

Зі змісту наведеної законодавчої норми вбачається послідовний алгоритм дій органу державної податкової служби з визначення платнику податкових зобов'язань із застосуванням звичайних цін. Цей алгоритм передбачає такі обов'язкові етапи, як проведення перевірки та прийняття за її результатами податкового повідомлення-рішення, у якому визначається сума грошового зобов'язання внаслідок застосування звичайних цін. У разі оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення платником податків або несплати визначеної в ньому суми таке податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. І лише після цього керівник органу державної податкової служби звертається з позовом до платника податків про нарахування та сплату податкових зобов'язань, зокрема, у результаті застосування звичайних цін.

Таким чином, звернення керівника органу державної податкової служби з наведеним позовом є завершенням законодавчо встановленої послідовності дій податкового органу із застосування звичайних цін.

Крім того, відповідно до пункту 1 розділу XIX «Прикінцеві положення» ПК України стаття 39 цього Кодексу набирає чинності з 01 січня 2013 року.

Відтак до вказаної дати у податкових органів в особі їх керівників відсутнє право звертатись з позовом до платника податків щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності в результаті застосування звичайних цін на підставі підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Натомість згідно з пунктом 8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України у випадках, визначених цим Кодексом, до вступу в дію статті 39 цього Кодексу застосовується пункт 1.20 статті 1 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств».

За наведених обставин, визначення податкових зобов'язань із застосуванням звичайних цін повинно здійснюватись у загальному порядку, а тому при встановленні порушень платником податків правил застосування звичайних цін контролюючий орган повинен надіслати (вручити) такому платнику податкове повідомлення-рішення.

Виключно у разі несплати суми грошового зобов'язання, визначеного в такому податковому повідомленні-рішенні та узгодженого в установленому порядку, відповідна сума підлягатиме стягненню як податковий борг.

Отже, зі змісту наведених нормативних положень не вбачається права органів державної податкової служби на пред'явлення адміністративного позову до платника податків про стягнення податкових зобов'язань, нарахованих у результаті застосування звичайних цін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, постановлені у справі судові рішення слід скасувати із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року скасувати із закриттям провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.