Справа № 815/6300/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/800/19435/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І.- головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - Інспекція)

на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014

у справі № 815/6300/13-а

за позовом Інспекції

до товариства з обмеженою відповідальністю "Котовське зернопереробне підприємство" (далі - Товариство)

про стягнення заборгованості по бюджетним позичкам.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Інспекція звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути з Товариства заборгованість перед державним бюджетом за бюджетними позичками та фінансовою допомогою у загальній сумі 110 231,59 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 позов задоволено повністю.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 назване рішення суду першої інстанції скасовано; провадження у справі закрито з посиланням на те, що розглядувані правовідносини не є публічно-правовими, а тому не можуть виступати предметом розгляду в адміністративному суді.

Не погоджуючись з наведеними висновками апеляційного суду, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду зі спору. На обґрунтування касаційних вимог скаржник посилається, зокрема, на частину першу підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ Податкового кодексу України, яким порядок стягнення заборгованості суб'єктів господарювання перед державою за надані позики прирівняно до порядку стягнення податкового боргу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами обставин справи, Інспекцією було отримано від Управління Державної казначейської служби України у Котовському районі Одеської області: подання від 15.07.2013 № 12/07 та № 15/07 про здійснення заходів з погашення заборгованості Товариства за фінансовою допомогою, наданою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 № 1003 «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року» у сумах 8456,98 грн. та 9793,32 грн.;

подання від 15.07.2013 № 4/07 та № 2/07 про здійснення заходів з погашення заборгованості Товариства за фінансовою допомогою, наданою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1997 № 1474 «Про подолання кризового стану у тваринництві і птахівництві та стабілізацію розвитку галузі» у сумах 39919,14 грн. та 31862,15 грн.;

подання від 15.07.2013 № 42/07 про здійснення заходів з погашення заборгованості Товариства за бюджетною позичкою в сумі 20200 грн.

Розглядаючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача зазначеної заборгованості, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про те, що вказані правовідносини не належать до сфери публічного права, позаяк мають договірну природу позики між державою як суб'єктом цивільних правовідносин та Товариством як позичальником.

У той же час апеляційний суд залишив поза увагою приписи частини першої підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в силу яких погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Наведена норма кореспондується з положеннями частини дев'ятої статті 17 Бюджетного кодексу України (що набрав чинності 01.01.2011), за змістом якої прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Отже, аналізовані положення чинного податкового та бюджетного свідчать на користь висновку про те, що законодавець поширив процедуру погашення податкового боргу на порядок стягнення заборгованості за бюджетними позичками, тим самим наділивши правовідносини позики, що виникли між державою як позикодавцем та господарюючим суб'єктом як позичальником, ознаками публічно-правових.

Оскільки суд апеляційної інстанції, внаслідок помилкового застосування норм матеріального та процесуального права дійшов хибного висновку про неналежність даного спору до адміністративної юрисдикції та не переглянув цю справу по суті в апеляційному порядку, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та направити справу на розгляд до цього суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити частково.

2. Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 у справі № 815/6300/13-а скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько