Справа № 819/1638/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1638/15

03 липня 2015 р. м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича (далі по тексту - Уповноважена особа Фонду, відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд, відповідач 2), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П. щодо не включення ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ, в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П. включити ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ, в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) до загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про відступку права вимоги за договором банківського рахунку від 04.11.2010 року. Позивач набув належне ОСОБА_4 право вимоги за договором банківського вкладу від 04.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» в частині суми 2100 доларів США. Про укладення договору про відступку права вимоги позивач подав до відділення № 298 АТ «ІМЕКСБАНК» у місті Тернополі письмову вимогу та примірник договору, в якій просив перерахувати належні йому кошти на його рахунок у цьому ж відділенні банку. Таке ж повідомлення надіслала банку і ОСОБА_4

Пізніше ОСОБА_1 дізнався про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних. Так, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року за № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року.

30.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Уповноваженої особи Фонду та просив визнати його вкладником на суму 2100 доларів США на підставі договору про відступку права вимоги від 26.01.2015 року, укладеного з ОСОБА_4, включити його до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ, в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», одночасно надав повний перелік документів на підтвердження таких обставин.

У зв'язку з неотриманням відповіді на такий лист, позивач 02.04.2015 року повторно звернувся до Уповноваженої особи Фонду, проте жодної відповіді не отримав.

24.04.2015 року на сайті Фонду розміщено оголошення про те, що виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.04.2015 року за № 84 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» до 26.05.2015 року. А відповідно до Постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 року за № 105 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК». У зв'язку з прийняттям такого рішення Фонд з 04.06.2015 року розпочав виплату коштів вкладникам через установи банку-агента Фонду ПАТ «Альфа-Банк».

04.06.2015 року позивач звернувся у відділення ПАТ «Альфа-Банк» щодо виплати йому коштів, проте коштів не отримав та дізнався, що його немає у переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач стверджує, що в результаті такої протиправної бездіяльності відповідачів, він позбавлений права на отримання своїх грошей, що слугувало підставою для звернення останнього до суду.

Відповідач 1 Уповноважена особа Фонду подав до суду письмові заперечення проти позову від 30.06.2015 року № 3069, в яких зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог (а. с. 38-42). У письмових запереченнях на позов відповідач 1 вказав, що Уповноважена особа Фонду під час складання переліку вкладників діяла у чіткій відповідності з приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правових актів Фонду, і підстав для визнання бездіяльності протиправною не має. Позивач не є вкладником неплатоспроможного банку в розумінні згаданого Закону, і відповідно на нього не розповсюджуються гарантії, передбачені цим законом для вкладників. У спірному випадку відступлення права вимоги за договором цесії, на яке посилається позивач, відбулось в сумі, що перевищувала гарантовану ОСОБА_4 суму виплат. На думку відповідача 1, договір з відступлення права вимоги, який укладений лише на частину коштів, свідчить про його фіктивність, є таким, що спрямований виключно на досягнення єдиної мети отримання первісним власником ОСОБА_4 грошових коштів за рахунок сум гарантованих виплат. Штучність та фіктивність правочину підтверджує і той факт, що ОСОБА_4, шляхом укладення договорів цесій, фактично розбила свій рахунок і всі кошти намагається отримати за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб, а фактично від держави.

Також відповідач 1 звертає увагу, що обов'язку проводити будь-яке переоформлення набутих позивачем права вимоги чинним законодавством не визначено. Договір цесії не передбачає, що відступлення права вимоги тягне за собою якусь зміну умов основного договору. Передача права вимоги на частину коштів за договором банківського рахунку в силу умов вищевказаних договірних зобов 'язань не породжує та не може породжувати виникнення у боржника AT «ІМЕКСБАНК» обов 'язку здійснити будь-яке додаткове «переоформлення» відступленого права, та призвести до зміни умов основного договору, в т.ч. зміни рахунку, перенесення частини коштів на новий рахунок, тощо. Крім того, реалізація вказаного права, враховуючи запровадження по відношенню до боржника AT «ІМЕКСБАНК» тимчасової адміністрації, в силу приписів норм статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який спеціальним законом, унеможливлюється встановленням прямої заборони на таке задоволення. Так, відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 36 названого Закону під час тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідач 1 просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач 2 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов від 17.06.2015 року (а. с. 24-27) відповідач 2 зазначив, що спірні правовідносини регулюються спеціальним законодавством, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Саме уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Виконавча дирекція Фонду гарантування лише затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою Фонду гарантування до переліку вкладників, які мають право на відшкодування, то у Фонду гарантування не було підстав для здійснення йому виплат, а, отже, Фонд гарантування не міг порушити його права чи вчинити щодо них бездіяльність.

Разом з тим, щодо безпосередньо вкладу ОСОБА_1, який він мав у АТ «ІМЕКСАНК» на день запровадження тимчасової адміністрації, в розмірі 138000,00 грн., то Фонд гарантування виконав свої зобов'язання, встановлені статтею 26 Закону перед позивачем, протягом травня 2015 року він отримав у ПАТ «Укргазбанк» кошти у сумі 108068,56 грн. (07.05.2015 року) та 30404,32 грн. (17.05.2015 року).

Посилаючись на викладені вище обставини, відповідач 2 стверджує, що права позивача Фондом не порушені, та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач, представник позивача у судове засідання 03.07.2015 року не прибули, проте представник позивача подав до суду клопотання від 03.07.2015 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 55).

Представники відповідачів у судове засідання також не прибули, однак кожен з них подав до суду заяви від 30.06.2015 року та 02.07.2015 року відповідно про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 42, 53).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_4 був укладений договір № 660027880 банківського рахунку у доларах США на невизначений строк (а. с. 32-33). За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок та зобов'язується приймати та виконувати на відкритий рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

26.01.2015 року постановою Правління Національного банку України № 50 віднесено ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних (а. с. 44). На підставі даної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року за № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК»» Северина Ю.П. (а. с. 45 зворот, 46). Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 23.04.2015 року № 84 продовжено здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» по 26.05.2015 року (а. с. 46 зворот).

27.05.2015 року виконавчою дирекцією Фонду відповідно до Постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» прийнято рішення за № 105 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П. (а. с. 47).

Також судом встановлено, що 26.01.2015 року між ОСОБА_4 (первісний кредитор) та позивачем ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір про відступку права вимоги за договором банківського рахунку № 660027880 у доларах США від 04.11.2010 року (а. с. 11). За умовами такого договору первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває належне ОСОБА_4 право вимоги за договором банківського вкладу № 660027880 у доларах США від 04.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» в частині на суму 2100 доларів США.

Про укладення договору від 26.01.2015 року про відступку права вимоги позивач подав до відділення № 298 АТ «ІМЕКСБАНК» у місті Тернополі письмову вимогу від 26.01.2015 року, договір про відступку права вимоги, та просив перерахувати належні йому кошти в сумі 2100 доларів США на його поточний рахунок у цьому ж відділенні банку (а. с. 10).

26.01.2015 року ОСОБА_4 також надіслала у це ж відділення повідомлення про укладення договорів про відступку права вимоги за договором банківського вкладу № 660027880 у доларах США від 04.11.2010 року (а. с. 15).

В подальшому 30.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Уповноваженої особи Фонду та просив визнати його вкладником на суму 2100 доларів США на підставі договору відступки права вимоги від 26.01.2015 року, укладеного з ОСОБА_4, включити до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ, в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», одночасно надав повний перелік документів на підтвердження таких обставин (а. с. 16-17). 02.04.2015 року позивач повторно звернувся до Уповноваженої особи Фонду з вимогою розглянути питання, викладені у листі від 30.01.2015 року (а. с. 18).

20.05.2015 року Уповноваженою особою Фонду надано ОСОБА_1 відповідь на його заяву щодо виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги, зі змісту якої вбачається наступне. У зв'язку з здійсненням тимчасової адміністрації в банку діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та запроваджується обмеження виконання деяких операцій банку. В розумінні вимог цього закону ОСОБА_1 не є вкладником банку, оскільки особисто не укладав договір банківського рахунку чи вкладу, не вносив коштів на рахунок банку, а тому немає жодних правових підстав для включення вимог заявника у відповідний реєстр для відшкодування коштів за рахунок Фонду (а. с. 31).

У зв'язку з не прийняттям рішення щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VІ від 23.02.2012 року визначені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (частини перша-друга статті 4 Закону).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З наведених норм спеціального закону вбачається, що для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад. З метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно Правил формування та ведення баз даних про вкладників, затверджених Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2012 року №3, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 23.08.2012 року за №1430/21742, перелік вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, формується на підставі баз даних банку, що ліквідується.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У спірному випадку позивач ОСОБА_1 не укладав із АТ «ІМЕКСБАНК» договору банківського вкладу чи банківського рахунку на суму 2100 доларів США, вклад у розмірі 2100 доларів США на рахунок банку не вносив, а отже, не відповідає передбаченим в Законі ознакам вкладника ПАТ «ІМЕКСБАНК» та не має права вимагати відшкодування коштів за рахунок Фонду, оскільки не підпадає під дію Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а отже, протиправної бездіяльності Уповноваженою особою Фонду не допущено.

Також судом враховується, що відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, до відносин банку та вкладника за рахунком, в який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 7 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі статтею 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунку, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Так само, згідно пунктом 10.13 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління Національного банку Украни від 12.11.2003 року № 492, видаткові операції за вкладними (депозитними) рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника рахунку або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. під час здійснення операцій за вкладним (депозитним) рахунком фізичної особи як зразок підпису власника рахунку використовується зразок підпису, зазначений у договорі банківського вкладу.

Пункт 2.1 Інструкції забороняє банкам відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов'язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законом порядку їх копій ідентифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, встановленому законодавством України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації Банком.

Отже, враховуючи вищенаведене слід дійти висновку, що на рахунку клієнта можуть зберігатись кошти виключно належні власнику цього рахунку і розпоряджатись ними може лише власник рахунку.

Також суд погоджується з позицією відповідача 1, що у зв'язку з укладенням договору про відступку права вимоги за договором банківського рахунку в Уповноваженої особи Фонду відсутній обов'язок проводити переоформлення набутих позивачем прав.

Умовами договору банківського рахунку, укладеного з ОСОБА_4 передбачалося, що повернення коштів з рахунку здійснюється банком готівкою або шляхом перерахування коштів на підставі відповідного розрахункового документу.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, списання (перерахування) коштів з рахунку одного клієнта на рахунок іншого клієнта здійснюється обслуговуючим банком на підставі платіжного доручення платника - власника рахунку. Ні ОСОБА_4, ні позивач не надавали розрахункові документи банку платіжні на перерахування грошових коштів з одного рахунку на інший.

За таких обставин, відповідачем 1 обґрунтовано не включено позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відтак, у зв'язку з відсутністю підстав для включення ОСОБА_1 Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у розмірі вкладу на суму еквівалентну 2100 доларів США по курсу НБУ, оскільки відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов'язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення позивача до реєстру вкладників для здійснення виплат виникає виключно у разі наявності відомостей про нього у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, складеному Уповноваженою особою.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.