Справа № 0670/1319/12
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ракалович В.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
"15" травня 2012 р. Справа № 0670/1319/12
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:
головуючого судді Франовської К.С.
суддів: Бондарчука І.Ф.
Моніча Б.С.,
при секретарі Луценку Т.М. ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним і його скасування, зобов"язання вчинити дії ,
У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій Житомирського обласного військового комісаріату від 22.12.2011р. в частині відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, зобов`язання визнати учасником бойових дій та видачі посвідчення встановленого зразку. Позов мотивує тим, що під час проходження служби в оперативному полку військової частини НОМЕР_1 ЦУВВ МВС СРСР на посадах офіцерського складу, в період з 15 вересня 1988 року по 01 травня 1991 року він був залучений до виконання спеціальних службово-бойових завдань по охороні громадського порядку та безпеці громадян на території Нагірно-Карабахської автономної області Азербайджанської РСР та Таджицької РСР, приймав безпосередню участь у підтриманні правового режиму надзвичайного стану, здійснював супровід автоколон з біженцями та товарами, які обстрілювались, брав участь у бойових діях з незаконними військовими формуваннями для встановлення законності та правопорядку, тому відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на встановлення статусу учасника бойових дій.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2012 р. у позові ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.
Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу у складі внутрішніх військ МВС СРСР, в оперативному полку військової частини НОМЕР_1 ЦУВВ МВС СРСР та у період з вересня 1988 року по травень 1991 року неодноразово направлявся командуванням для виконання службово-бойових завдань по охороні громадського порядку та безпеки громадян, пов"язаних з надзвичайним станом в містах Агдам Азербайджанської ССР , місті Душанбе Таджицької ССР, в містах Степанакерт, Мардакерт Нагорно-Карабахської АО Азербайджанської РСР (а.с.12).
Рішенням Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій Житомирського обласного військового комісаріату від 22 грудня 2011 року у наданні позивачу статусу учасника бойових дій відмовлено. Відмова мотивована тим, що згідно Постанови КМ України від 08 лютого 1994 року №63 ( з наступними змінами) Азербайджанська РСР та Таджицька РСР не включені до Переліку держав , де в 1988-1991 роках велись бойові дії (а.с.29).

Зазначена відмова стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку про законність рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій Житомирського обласного військового комісаріату від 22.12.2011р. в частині відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком Житомирського окружного адміністративного суду, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.* (*Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону учасниками бойових дій на території інших країн визнаються - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території. У вказаному Переліку держав і періодів бойових дій на їх території відсутні Таджицька РСР (містоДушанбе) та Азербайджанська РСР ( місто Агдам, м.Степанакерт, Мардакерт Нагорно-Карабахської АО).

Як свідчить надана позивачем архівна довідка , ОСОБА_1 направлявся у службові відрядження для виконання завдань по охороні громадського порядку, а не для участі у бойових діях чи для забезпечення бойової діяльності військ (а.с.12).

Згідно з приміткою 6 до цього Переліку Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР і після 1979 року направлялися військові фахівці в країни, на території яких велися бойові дії, але Генеральний штаб Збройних Сил України не володіє такою інформацією. Військовим фахівцям у таких випадках пільги надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.

Процедуру отримання військовослужбовцями, особами рядового та начальницького складу органів МВС України довідок з додатковою інформацією щодо країн, де велися бойові дії та участі в них військових фахівців, на підставі яких таким військовим фахівцям надавалися б відповідні пільги, законодавством не визначено.

Довідка 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про особисту участь позивача в бойових діях в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування пункту 2 статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розгляд матеріалів про визнання учасників бойових дій покладається на Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, яка створюється у міністерстві та відомстві для розгляду заяв громадян, які працювали на підприємствах, в установах та організаціях відповідних міністерств і відомств і були направлені ними на роботу за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР в держави, де в цей період велися бойові дії.

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що Комісія зобов`язана приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно з пунктом 6 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України рішення з усіх розглянутих Комісією питань заносяться до протоколу.

Враховуючи те, у Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Таджицька РСР та Азербайджанська РСР, а також період бойових дій у цих державах, не зазначені, а інший порядок надання пільг військовим фахівцям органів МВС України, що брали участь у збройних конфліктах, законодавством не визначено, суд вважає, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій Житомирського облвійськкомату в межах повноважень прийняла обґрунтоване рішення про відмову позивачу у наданні статусу учасника бойових дій.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в

межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження його участі у бойових діях чи забезпечення бойової участі в державах, на територіях яких велися бойові дії і які віднесено до Переліку, тому відсутні підстави для визнання позивача учасником бойових дій.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи і їм дана правильна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.195, 196, 198ч.1п.1, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Житомирський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України вул. Баранова, 4,м.Житомир,10001