Справа № 0670/11968/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ракалович В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"20" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Житомирського окружного адміністративного суду від "19" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про стягнення заборгованості по розрахунку при звільнені, відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2010 р. підполковник міліції у відставці ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, просив визнати дії відповідача протиправними та стягнути з нього 8874 грн. грошової компенсації за 75 днів невикористаної щорічної відпустки та 500 грн. моральної шкоди. Крім того, просив поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, посилаючись на те, що з метою досудового захисту своїх порушених прав 02 березня 2009 р. звертався з відповідною заявою до відповідача. Отримавши відмову в проведенні компенсаційних виплат 27 травня 2010 р. він звернувся з позовом до Корольовського районного суду м.Житомира, проте ухвалою суду від 24.11.2010 р. провадження у справі було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 р. в задовленні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про стягнення заборгованості по розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали, як такої, що не відповідає вимогам закону. На обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до діючого трудового законодавства не передбачено терміну позовної давності, після якого втрачаєтьсяч право на щорічну відпустку або отримання компенсації за невикористані відпустки. Крім того, зазначає, що його клопотання про поновлення строку в порушення вимог ч.2 ст.102 КАС України було вирішено одноособово.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до суду без поважних причин.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ст.99 КАС України в редакції, яка діяла на момент звільнення позивач (31 грудня 2008 року ) , адміністративний позов міг бути поданим в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 31.12.2008 р. № 593 о/с підполковник міліції ОСОБА_3 звільнений у відставку з 31.12.2008 р. за п.65 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( за віком).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просив стягнути грошову компенсацію за невикористані дні відпустки- 30 діб у 1994 році та 45 діб у 2005 році.

Спір, що виник, стосується розрахунку при звільненні зі служби, тому, обчислення початку перебігу строку для звернення до суду розпочинається від дати проведеного з позивачем розрахунку при звільненні - 31 грудня 2008 року.

Відтак, саме з цієї дати розпочинається для ОСОБА_3 перебіг річного строку для звернення до суду з даним позовом. Звернувся ОСОБА_3 до адміністративного суду лише 07 грудня 2010 року.

Суд перевірив доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду і дійшов обгрунтованого висновку про те, що наведені причини не можна визнати поважними. Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 після звільнення, звертався з заявами до керівництва УМВС в Житомирській області з проханням виплатити йому грошову компенсацію за невикористані відпустки. Одержавши відповідь про те, що відповідно до положень ст.56 Положення виплата грошової компенсації за невикористану відпустку не передбачена, позивач в травні 2010 року звернувся з позовом до суду в порядку цивільного судочинства,і лише після закриття провадження у даній справі ( ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2010 року) ОСОБА_3 подав до Житомирського окружного адміністративного суду даний позов.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що перешкод для звернення до суду з позовом у встановлений законом строк, ОСОБА_3 не мав.

Посилання позивача на положення ч.2 ст.233 КЗпП що визначає право звернення до суду з позовом про стягнення належної зарплати без обмеження будь-яким строком, помилкові. У даному випадку застосуванню підлягають положення ст.ст.99,100 КАС України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо постановлення оскаржуваної ухвали в одноособовому порядку є безпідставними з таких підстав.

Так, статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 101 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Отже, процесуальний строк - це визначений проміжок часу, протягом якого повинні бути вчиненні певні процесуальні дії в адміністративному суді, окрім звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.100 КАС України відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При визначенні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду правила ст.102 КАС України щлжл поновлення та продовження процесуальних строків не застосовуються.

А тому суддя правильно вирішив питання щодо відкриття провадження у даній справі та клопотання про можливість поновлення строку звернення до суду одноособово.

Постановлена ухвала відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195,196,199,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_4 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10012

3- відповідачу УМВС України в Житомирській області вул. Старий бульвар 5/37,м. Житомир,10001