Справа № 818/487/15
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 р.Справа № 818/487/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.
Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2015р. по справі № 818/487/15
за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИЛА:
Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області (далі - позивач, УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому просило суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, за січень 2015 року в сумі 1245грн.80 коп.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2015 року в задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі відмовлено.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.15 р. по справі № 818/487/15 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Представником відповідача до канцелярії Харківського апеляційного адміністративного суду надано клопотання про розгляд справи без його участі.
01.07.2015 року від представника Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області до канцелярії Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом України аналогічної справи № 818/1603/14 провадження по якій відкрито 15.06.2015 року. Розглянути вказане клопотання без участі представника управління.
Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне. Підстави зупинення провадження у справі визначені ст.156 КАС України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Правовий аналіз наведеної норми дає підстави зробити висновок, що у разі наявності пов`язаної справи, рішення в якій встановлюють обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі. Тобто, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи. Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку немає підстав для зупинення провадження по справі, оскільки розгляд Верховним Судом України справи № 818/1603/14 жодним чином не зумовлює неможливість розгляду даної справи. Враховуючи те, що вказані справи випливають з аналогічних правовідносин, проте розгляд даної справи та справи № 816/1603/14 не є взаємопов`язаним та не зумовлює пов`язаність їх розгляду.
Оскільки неможливість розгляду цієї справи не пов`язана з вирішенням іншої справи, що знаходиться на перегляді у Верховному Суді України, а переконливих доводів про існування інших причин, які є безперечною перешкодою для такого розгляду, не наведено, то підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою та внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.7-11).
Працівнику військової частини ОСОБА_1 була призначена пенсія на пільгових умовах за списком № 2, про що свідчить копія протоколу № 41 від 17.01.2014 року та копії розпоряджень про перерахунок пенсії (а.с.48-52).
14.01.2015 року позивач надіслав відповідачу для відшкодування розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з грудня 2014 року. Цим розрахунком визначено до сплати 1303 грн. 39 коп. (а.с.5-6).
Одночасно відповідачу було повідомлено, що по його підприємству зроблено перерахунок за 2014 рік. Сума переплати станом на 01.02.2015 року становить 57грн.59коп. Отже, сума, належна до сплати, була визначена як 1245грн.80коп.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстан2ції виходив з того, що військова частина утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються на оплату праці працівників та грошове утримання військовослужбовців, а тому не зобов`язана відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до п. "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" та "з" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для платників збору, визначених п. п. 1, 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Ставка збору до Пенсійного фонду України складає 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.
Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 року (далі по тексту - Інструкція).
Положеннями п. 6.4 зазначеної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Відповідно до п. 6.5 зазначеної Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
Пунктом 6.8 даної Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Положеннями п. 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон 400/97-ВР) встановлено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідач не заперечує той факт, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з військовою частиною № НОМЕР_1 та отримував заробітну плату як найманий працівник.
Закон 400/97-ВР визначає лише об`єкти, на які встановлено ставку збору обов`язкового державного пенсійного страхування (тобто кошти, які оподатковуються).
Положеннями абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону 400/97-ВР передбачено, що для платників збору, визначених п. п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Закон № 1788-ХІІ) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-ІV).
Положеннями ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058-ІV України передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
За приписами пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу віднесені до пункту 2.1.2 вказаної Інструкції.
Пунктом 6.1 Інструкції передбачено відшкодування тільки з платників визначених в п. 2.1.1 Інструкції, а військові частини віднесені до пункту 2.1.2 цієї Інструкції та не відносяться до платників, визначених у її пункті 2.1.1 - тобто як організації, що фінансуються з бюджету та за рахунок бюджетних коштів, які виділяються на оплату праці працівників та грошове утримання військовослужбовців, тому не зобов`язані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області до Військової частини № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій списком № 2 за січень 2015 року в сумі 1245грн.80 коп. та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Всупереч наведеній нормі права, позивач свої вимоги належним чином не довів.
Щодо доводів в апеляційній скарзі позивача про наведену судову практику, а саме посилання на правові позиції викладені в деяких рішеннях судів, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки правові позиції не мають преюдиційного значення, та не є обов`язковими для застосування (крім рішень ВС України на які позивач не посилається).
Навпаки, по справі К/800/49883/14, між тими ж сторонами, по спору про стягнення сум відшкодування за інший період, ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.03.2015 року встановлено, що відповідач не відноситься до кола осіб, які повинні здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 .
У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2015р. по справі № 818/487/15 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 03.07.2015 р.