Справа № 2а/0614/797/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"13" березня 2012 р. Справа № 2а/0614/797/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "25" квітня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2011 року ОСОБА_4 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області щодо виплати ОСОБА_4 за період часу з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у менших розмірах, ніж передбачено статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період часу з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_4 за період часу з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року додаткової пенсії за шкоду відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в менших розмірах ніж передбачено вищевказаним законом.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 за період часу з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду в Малинському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 в період часу з 17.08.2010 року по 17.02.2011 року додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розмірі даної пенсії - 15 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації звернулося до суду з апеляційними скаргами, в яких просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційних скаргах відповідачі посилаються на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно довідки ОСОБА_4 є пенсіонером та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта та посвідченням.

Відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.91 року №106, та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.93 року №17, вказане село відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Статтями 37, 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) передбачено, що особи, які проживають на території радіоактивного забруднення, мають право на грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також позивачка має право згідно вищенаведених норм на доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю.

Так, у відповідності до ст. 37 цього Закону громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах, а саме у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими органами державної адміністрації або виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

Статтею 39 Закону встановлено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах у зоні радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

У спірний період законодавець не вносив до наведених норм Закону змін, якими б установлювались інші, крім мінімальної заробітної плати, критерії нарахування зазначених виплат або обмежувався розмір останніх.

Таким чином, вихідним критерієм нарахування спірних сум виплат виступала мінімальна заробітна плата, розмір якої в зазначений позивачем період змінювався законодавцем.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлювався спеціальним законом або законом про Державний бюджет України на відповідний рік (2010 рік). Зміст зазначених законів свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей застосування цього розміру для реалізації положень статей 37, 39, 51 Закону.

Однак, зазначені виплати проводились позивачу не в розмірах, встановлених Законом, а в сталих сумах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року.

Слід також зазначити, що виплати по ст.ст. 39, 51 Закону проводяться ОСОБА_3 Пенсійного фонду України, а виплати по ст. 37 - ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення.

Згідно з приписами ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового ату Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або в іншому правовому акті суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме статті 37, 39, 51 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обгрунтованність постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації та відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "25" квітня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 11600

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12а,м. Малин, Житомирська область,11601

4 - ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради вул.Чорновола, 38 -Б,м. Малин,Житомирська область,11602