Справа № 2а-2762/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2012-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
"26" квітня 2012 р. Справа № 2а-2762/11
Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючого судді Малахової Н.М.
суддів: Бучик А.Ю.
Котік Т.С.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від "27" вересня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії ,
У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив визнати бездіяльність відповідача неправомірною та стягнути з відповідача нього на користь різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги , як інваліду війни 2 групи за 2011 рік - 7376,00 грн.
Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 27 вересня 2011 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 недоплаченої разової щорічної соціальної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.
Зобов`язано Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити нарахування та провести виплату недоплаченої ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги за 2011 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як інваліду війни за 2011 рік в розмірі - 7376,0 грн.
В апеляційній скарзі Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові до центру. Зазначає, що судом не з`ясовано хто саме є основним розпорядником коштів за даним видом допомоги.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.
Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Як свідчить довідка військової частини №580/26 від 18.05.2011 року, позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2011 році 460 грн., що на його думку менше розміру, визначеного Законом.
Проте, відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-XIV щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 13 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."
Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.
Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.
З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.
За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.
Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші силові структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.
Згідно з Положенням про Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №223 від 07.07.2006р., Центр є невід`ємною частиною системи соціального захисту населення, державною установою, завданням якої є забезпечення всіх видів соціальних виплат.
Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, будучи головним розпорядником коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни, перераховує ці кошти за кошторисним призначенням - розпоряднику коштів для цієї мети - Житомирському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на його реєстраційний рахунок для подальшої виплати ветеранам війни за місцем проживання.
Управління праці та соціального захисту населення, Управління Пенсійного фонду України тощо, в свою чергу, формують та подають Житомирському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідні списки ветеранів війни.
Центр, здійснюючи надання соціальної допомоги ветеранам війни, отримавши списки ветеранів війни, має здійснювати їх перевірку щодо наявності права на вказані виплати та виплати грошову допомогу.
Отже, відповідачі повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щорічної соціальної допомоги до 5-го травня.
В решті постанова не оскаржується.
Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від "27" вересня 2011 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя Н.М. Малахова
судді: А.Ю.Бучик Т.С. Котік
Роздруковано та надіслано:
1- в справу
2 - позивачу ОСОБА_1