Справа № 0670/3453/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.Т.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" березня 2012 р. Справа № 0670/3453/11

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_3,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від "01" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ,поновлення в списках особового складу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року прапорщик запасу Збройних Сил України ОСОБА_4 звернувся в суд з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що з 13 червня 2001 року перебував на військовій службі за контрактом, на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії-дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби. Наказом начальника ОСОБА_2 прикордонного загону № 97-ОС від 02 березня 2011 року його було звільнено в запас Збройних Сил України, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі ст.26 п.6 "и" ( у зв"язку із систематичним невиконанням умов контракту)Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Вважаючи звільнення з військової служби із зазначених відстав незаконним, просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ОСОБА_2 прикордонного загону №97-ОС від 02.03.2011 року, поновити його на службі та на посаді, а також в списках особового складу і всіх видів забезпечення. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування постанови у зв"зку з її невідповідністю нормам матеріального та процесуального права. На обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що про накази, які покладені в основу висновку про систематичне невиконання умов контракту, йому не було відомо, зазначених порушень дисципліни він не вчиняв,службові обов"язки виконував належним чином. На думку ОСОБА_4, суд не дав правильної юридичної оцінки процедурі накладення дисциплінарних стягнень, неповно з"ясував обставини справи, що призвело до неправильних висновків в судовому рішенні.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Військова служба в органах Державної прикордонної служби України регулюється як військовим законодавством та відповідними підзаконними актами з питань військової служби, так і спеціальними нормативними актами, що безпосередньо стосуються Державної прикордонної служби, яка є правоохоронним органом спеціального призначення і військовим формуванням держави водночас.

Правовідносини, що склались, регулюються : законами України «Про військовий обовязок і військову службу», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» , «Про оборону України» «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України ( далі- Положення).

За змістом пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України військова служба є публічною службою, а правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов'язок і військову службу» (далі - Закон № 2232).

Судом встановлено, що 13 червня 2001 року ОСОБА_4 був зарахований на військову службу за контрактом на посадах солдатів, сержантів та старшин до Державної Прикордонної служби України .

За умовами пункту 1 Контракту позивач добровільно взяв на себе зобов'язання проходити службу на умовах встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та начальників, службові обов'язки.

В період служби, інспектор прикордонної служби 2 категорії-дозиметрист відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Копище" 111 категорії (тип Б) ОСОБА_4 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Наказом начальника ОСОБА_2 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 97-ОС від 02 березня 2011 року припинено (розірвано) дію контракту, звільнено ОСОБА_4 в запас Збройних Сил України, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 02 березня 2011 року за ст.26 п.6 "и" Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України( у зв"язку із системактичним невиконанням умов контракту ).

Відмовивши у задоволенні позову суд першої інстанції, а апеляційний суд погодившись з таким висновком, виходив з того, що позивач всупереч взятим на себе обов'язкам систематично порушував умови Контракту, що є підставою для припинення військової служби.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду, приймаючи до уваги наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №2232 порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов'язки визначаються як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, статтями 19, 20 Закону визначені загальні умови укладення контракту на проходження служби, а у статті 26 наведено перелік підстав припинення служби, у тому числі у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ( пункт «и»частини 6 зазначеної статті).

Підпункт «є»пункту 85 Положення відтворив передбачену у Законі № 2232 таку підставу припинення контракту і звільнення особи з військової служби, як систематичне невиконання військовослужбовцем умов контракту.

Виходячи з правової природи контракту , слід визнати, що суттєвими його умовами є сумлінне виконання військовослужбовцем вимог статутів.

При цьому колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що поняття «умови контракту» є ширшими від поняття «військової дисципліни», а тому дотримання вимог військових статутів є складовою дотримання умов контракту.

Оскільки значення терміну «систематичне невиконання умов контракту» ні в Законі, ні у Положенні не розкрито, то суд обґрунтовано виходив з того, що у розумінні спеціального законодавства з питань проходження військової служби система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання на відсутність у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України такої підстави для звільнення зі служби як систематичне невиконання умов контракту у даному випадку правового значення не має, оскільки публічна служба позивача припинена за підставою і у порядку передбаченому Положенням, а не внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,298,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_3

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Бовкун Василь Михайлович вул.Федорова,1 А,с.Копище,Олевський район, Житомирська область,11010

3- відповідачу ОСОБА_2 прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України вул.Баранова, 125,м.Житомир,10025