Справа № 826/10426/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2015 р. м. Київ К/800/59293/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Яроші Д.В.,

за участі представників: позивача Корчмаря С.О., третьої особи Юхименка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної реєстраційної служби України на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №826/10426/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рапекс-1" до Державної реєстраційної служби України, третя особа приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Аеросвіт" про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Рапекс-1" звернулося в суд з позовом до Державної реєстраційної служби України, третя особа приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Аеросвіт", в якому просила: визнання протиправними дії відповідача щодо надання відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень оформленого рішенням відповідача №13971265 від 23.06.2014р.; скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №13971265 від 23.06.2014р.; зобов'язати відповідача зареєструвати право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1237 га, кадастровий №:02:004:0006, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08, що знаходиться з адресою: Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада, за суб'єктом - ТОВ "Рапекс1".

Позовні вимоги мотивовані тим, що наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями Державна реєстраційна служба України звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 15 червня 2010 року між ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" (іпотекодавець) та ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (іпотекодержатель) укладений іпотечний договір, згідно якого в забезпечення виконання зобов'язань Іпотекодавця, які випливають із договору про відкриття кредитної лінії №102-В/08 від 24 липня 2008 року, укладеного між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії. Предметом іпотеки за вказаним договором є кафе "Польот", літера М-1, загальною площею 118,8 кв.м., кафе "Експрес", літера Н-1, загальною площею 51,8 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, "Бориспіль" Міжнародний державний аеропорт, які належать Іпотекодавцю на праві власності за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 26 грудня 2003 року, зареєстрованим Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 17 березня 2004 року. Відповідно до Договору №1 від 20 липня 2010 року предметом іпотеки є: земельна ділянка (кадастровий номер :02:004:0006) площею 0,1237га, що розташована за адресою: Гірська сільська рада, Бориспільський район.

Первісний Іпотекодержатель ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" за договором про відступлення прав за Іпотечним договором посвідченого 16 січня 2014 року за реєстровим № 21, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. відступив всі права та обов'язки за іпотечним договором 15 червня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 4912, разом з усіма додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, додатками, змінами і доповненнями та викладеними в новій редакції, новому кредитору ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (Код ), яке в свою чергу, за договором про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим 17 січня 2014 року за реєстровим № 31 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. відступив всі права та обов'язки за іпотечним договором 15 червня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №4912, разом з усіма додатковими договорами (угодами), новому іпотекодержателю - ТОВ "Рапекс1".

Відповідно п.6.4.1 іпотечного договору посвідченого 15 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованого за реєстровим № 4912 встановлено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність, Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця в письмовій формі у вигляді листа повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. До Іпотекодержателя переходить право власності на предмет іпотеки на 31 календарний день з дати, яка підтверджує вручення Іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність за умови, що до цього терміну Іпотекодржателю не буде повернено (сплачено) заборгованість за усіма зобов'язаннями в повному обсязі на дату повернення заборгованості.

ТОВ "Рапекс1" 20 січня 2014 року звернулося до ПАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт", як іпотекодавця, з вимогою про погашення своїх грошових зобов'язань з розмірі 6 314 470, 00 грн. протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, також повідомлено останнього, що в противному разі будуть застосовані заходи стягнення, передбачені іпотечним договором та Законом України "Про іпотеку". Зазначену вимогу іпотекодавець, згідно зворотнього повідомлення, отримав 23 січня 2014 року.

У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань іпотекодавцем протягом 30 днів з моменту отримання вимог, позивач 10 червня 2014 року звернувся до Державної реєстраційної служби України через Реєстраційну служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області із заявою про реєстрацію права власності на майно що перебуває в іпотеці.

В ході розгляду заяви про державну реєстрацію прав пов'язаних з відчуженням нерухомого майна відповідачем виявлено, що її подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, зокрема, на все майно боржника - ПАТ "Авіакомпанія Аеросвіт" накладений арешт згідно запису про обтяження нерухомого майна, іпотекодавця ПАТ АВІАКОМПАНІЯ "АЕРОСВІТ" від 05.05.2014 р., де обтяжувачем є відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій помилково виходили з того, що наявність зареєстрованої у Державному реєстрі прав заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час державної реєстрації іпотеки, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотеко держателем, оскільки як вбачається з матеріалів справи, в тому числі із рішення реєстратора, яке оскаржується, підставою для його прийняття була наявність заборони на вчинення реєстраційних дій на підставі запису про обтяження нерухомого майна де обтяжувачем є відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що рішення судів першої і апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень оформленої рішенням відповідача №13971265 від 23.06.2014р.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-ІV(далі - Закон № 1952-ІV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон згідно ст.1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно ч.13 ст.15 Закону № 1952-ІV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень(далі - Порядок).

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку реєстрації).

Пунктом 15 Порядку реєстрації передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом № 1952-ІV (пункт 28 Порядку).

Згідно п.5 ст.24 Закону № 1952-ІV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи на все майно ПАТ АВІАКОМПАНІЯ "АЕРОСВІТ" накладене обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, згідно запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №5542195 внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження(серія та номер: ВП43094003, виданий 22.04.2014) обтяжувачем є відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області.

Відповідно до статгі 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати. що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеній в постанові №21-121а14 від 19 травня 2015 року.

Судами було встановлено, що відмова державного реєстратора у державній реєстрації права власності на земельну ділянку(загальною площею 0,1237 га, кадастровий №:02:004:0006, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08, що знаходиться з адресою: Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада) обумовлювалася наявністю у Реєстрі запису щодо арешту всього майна іпотекодавця ПАТ "Авіокомпанія "Аеросвіт" від 5 травня 2014 року де обтяжувачем є відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області.

Виходячи з наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли до помилкових висновків про під ставність позовних вимог.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, тому касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення судів першої і апеляційної інстанції підлягають скасуванню з винесенням постанови про відмову в заявленому позові.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Державної реєстраційної служби України задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №826/10426/14 скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Рапекс-1" до Державної реєстраційної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: