Справа № 2а-1606/11/2170
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2015 р. м. Київ К/800/57415/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника начальника відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Кодолова Є.О., управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання незаконним та скасування рішення про припинення громадянства України, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, просив визнати протиправними дії відповідачів щодо скасування рішення про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», скасувати рішення управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 18 лютого 2011 року щодо скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» та зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області вирішити питання про відновлення його у громадянстві України з видачею необхідних документів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо скасування рішення про оформлення набуття ОСОБА_4 громадянства України, вилучення та знищення його паспорта, скасовано рішення управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 18 лютого 2011 року. В решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року змінено постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року щодо підстав задоволення позову.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12 березня 2008 року управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області було прийняте рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство».

18 лютого 2011 року рішенням управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на підставі протесту прокурора скасовано рішення управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство».

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не надавав свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, не приховував будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства, то рішення відповідача щодо скасування рішення про оформлення набуття ОСОБА_4 громадянства України є неправомірним.

Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою набуття позивачем громадянства України стало постійне місце проживання на території України до 24 серпня 1991 року, а не інформація Відкритого акціонерного товариства «Херсонські комбайни» щодо наявності або відсутності трудових відносин між ОСОБА_4 та вказаним товариством. При цьому суд послався на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2007 року, яким було встановлено факт постійного проживання позивача на території України з 15 жовтня 1986 року.

Проте, повністю погодитися з висновками як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки судів як першої, так і апеляційної інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти, реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Проте, суди першої та апеляційної інстанцій вищенаведених вимог законів не врахували та розглядаючи вказану справу, в порушення вимог ст. 76, 86, 159 КАС України належним чином не перевірили доводів відповідача про те, що рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2007 року, яким встановлено факт постійного проживання на території України позивача до 24 серпня 1991 року та на підставі якого було прийняте рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», скасоване.

Крім того, суди не з'ясували чи подавав заявник до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлену заяву іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абз. 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України»).

Всупереч вимог ст. ст. 76, 159 суди належним чином не перевірили доводів прокуратури, що право на набуття громадянства України надає тільки посвідка на постійне проживання в Україні, а посвідка на постійне проживання на території Херсонської області не відповідає вимогам Закону України «Про імміграцію», до того ж посвідка на постійне проживання на території Херсонської області від 26 вересня 2003 року, видана позивачу з порушенням терміну, встановленого п. 4 Прикінцевих положень зазначеного Закону, та не навели мотивів, з яких відхилили ці доводи.

З'ясування вказаних обставин має істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судом як апеляційної інстанції, так і судом першої інстанції допущено порушення вищенаведених норм процесуального права, зокрема статей 159, 161, 162 КАС України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк