Справа № 826/7658/13-а
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Київ К/800/24252/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Нечитайло О.М.
Судді: Ланченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.,
за участю секретаря:Латишевої Л.П.,
за участю представників
позивача:Луцишина Ю.М., Марченко Н.М.,
відповідача:Морозова П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року

у справі №826/7658/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нобл Ресорсіз Україна»

до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників,

за участю третіх осіб - Приватного підприємства «ТК «Грейн Корн»,

Приватного підприємства «Ріст»,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нобл Ресорсіз Україна» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 04 жовтня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суду постановою від 17 квітня 2014 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким позовні вимоги задовольнив, скасував податкове повідомлення-рішення від 04 квітня 2013 року №.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивач надіслав на адресу суду касаційної інстанції письмові заперечення на касаційну скаргу відповідача, за змістом яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду попередньої інстанції - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

У період з 28 лютого 2013 року по 14 березня 2013 року працівники контролюючого органу провели документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Торгівельна компанія «Грейн Корн», ПП «Ріст», ТОВ «Техмашгруп», ТОВ «Агро-Регіони», ТОВ «Дон-Агротрейд», ТОВ «Кваркон», ТОВ «Сервіс-К.М.Б.», ТОВ «Агропродукт ЛТД» за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2012 року, про що склали акт від 21 березня 2013 року №311/40-50/35919521.

Актом перевірки, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого товариством безпідставно включено до складу валових витрат 2010 року витрати у розмірі 118 796 840,00 грн.

На підставі вказаних висновків акту, контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 04 квітня 2013 року №, яким визначив позивачу податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 39 874 870,50 грн., з яких 32 450 067,00 грн. - за основним платежем та 7 424 803,50 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток слугувало, на думку податкового органу, безпідставне включення підприємством до складу валових витрат перевіряємого періоду вартості товарів (робіт, послуг), отриманих від ПП «Ріст» та ТОВ «ТК «Грейн Корн», за нікчемними правочинами.

Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на актах перевірок зазначених контрагентів, якими встановлено відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій купівлі-продажу, а також відсутність трудових ресурсів, основних засобів, приміщень, транспортних засобів, складських приміщень, що, на думку відповідача, не дає можливості здійснення господарської діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності порушень у діях позивача вимог податкового законодавства при формуванні складу валових витрат по господарським операціям з придбання товарів (робіт, послуг) у вказаних контрагентів.

З матеріалів справи вбачається, що у період з липня по грудень 2010 року між ПП «Ріст» та позивачем було укладено ряд договорів поставки пшениці, фуражної пшениці, ячменю українського походження, насіння українського соняшника, українського продовольчого рапсу.

На підтвердження фактичного отримання вказаного товару позивачем були надані копії податкових та видаткових накладних.

Факт передачі товару ПП «Ріст» позивачу підтверджується наявними у матеріалах справи складськими квитанціями про переоформлення товару з продавця на покупця, товарно-транспортними накладними.

Крім того, у період з вересня по жовтень 2010 року між ТОВ «ТК «Грейн Корн» та позивачем були укладені договори поставки пшениці, фуражної пшениці та насіння українського соняшника.

На підтвердження фактичного отримання вказаного товару позивачем були надані копії податкових та видаткових накладних.

Передача товару ТОВ «ТК «Грейн Корн» позивачу підтверджується також складськими квитанціями про переоформлення товару з продавця на покупця та товарно-транспортними накладними.

Судом апеляційної інстанції встановлено подальше використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності, а саме - переробку насіння соняшника на олію та макуху, а також продаж зернових культур та продуктів переробки насіння соняшника за межі України.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 статті 5 вказаного Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно із нормою абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються будь-які витрати, які пов'язані з господарською діяльністю платника податку та підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі не дозволяється (пункт 5.10 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього ж Закону визначено первинний документ як документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За встановлених судом апеляційної інстанцій обставин, позивачем підтверджено належними первинними документами факт придбання товару у ПП «Ріст» та ТОВ «ТК «Грейн Корн» та використання його у власній господарській діяльності, що свідчить про правомірність формування валових витрат за результатом здійснення господарських відносин з зазначеними контрагентами.

Крім того, реальність вчинюваних господарських операцій між позивачем, ТОВ «Ріст» та ТОВ «ТК «Грейн Корн» досліджувалася та встановлена в межах адміністративних справ №2а-13140/11/2670 та №2а-6474/12/2670.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками попередньої судової інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах заявленої касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2014 року у справі №826/7658/13-а залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.