Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Київ К/9991/2871/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Нечитайло О.М.
Судді:Бившева Л.І.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційні скарги Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в АР Крим та Кримської митниці

на постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 04.11.2010 р.

та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 р.

у справі № 2а-8598/10/12/0170

за позовом Прокурора АР Крим в інтересах держави в особі Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в АР Крим та Кримської митниці

до Державного підприємства «Навчально-дослідницький племінний птахівничий завод ім.Фрунзе» Національного аграрного університету,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства аграрної політики України,

про стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор АР Крим в інтересах держави в особі Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в АР Крим, Кримської митниці звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Навчально-дослідницький племінний птахівничий завод ім. Фрунзе» Національного аграрного університету про стягнення.

Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 04.11.2010 р., залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, податкова інспекція та митниця звернулися до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, в яких просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу на адресу суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Держплемптахозаводом ім. Фрунзе, правонаступником якого є Державне підприємство «Навчально-дослідницький племінний птахівничий завод ім. Фрунзе» Національного аграрного університету, та компанією Hendrix Poyltry Breeders B.V. була укладена угода №FR03/UA/01 від 06.08.2003 р. про постачання курчат прабатьківських батьківських стад кросу Хайсекс Білий, відповідно до якого відповідач перерахував компанії Hendrix Poyltry Breeders B.V. 611 811,00 Євро.

Вантаж, а саме, курчата добові прабатьківської зграї кроса Хайсекс білий у кількості 13490 штук і добові курчата батьківської зграї кроса Хайсекс білий у кількості 34272 штук на суму 611 811,00 Євро, 31.08.2003 р. перетнули кордон України через Кримську митницю, на підставі чого відповідачем була отримана авіавантажна накладна.

Відповідно до акту прийому-передачі товару на зберігання під митним контролем №382 від 31.08.2003р. були передані відповідачу.

Згідно контракту, вартість поставленого товару була сплачена відповідачем в сумі 611 811,00 Євро, на що було витрачено 3 738 000,00 грн., про що свідчить довідка Рахункової палати України №03-10/01-73. Проте, вантажна митна декларація була неоформлена у зв'язку з неповною сплатою податку на додану вартість, на підставі чого вантаж знаходився під митним контролем.

Підставою виникнення заборгованості з податку на додану вартість послугувало не виділення в повному обсязі грошових коштів з Державного бюджету України для сплати податку на додану вартість за контрактом, який був укладений на виконання Державної програми селекції у тваринництві та птахівництві на підприємствах агропромислового комплексу, згідно Наказу Міністерства Аграрної політики України і Міністерства фінансів України №383/605 від 31.10.2003 р. Держава не виділила у повному обсязі і у встановлені строки грошові кошти для реалізації цієї програми, чим не виконала узяті на себе обов'язки.

Відповідно до звіту про результати здійснення процедур відкритих торгів по закупівлі племінного добового молодняку яєчних курчат за державні кошти, через Міністерство аграрної політики України визначена ціна тендерної пропозиції у розмірі 4 478 456,00 грн. (з ПДВ).

Між Міністерством аграрної політики України Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідачем був укладений договір про цільове використання коштів загального фонду Державного бюджету на суму 4 400 000,00 грн. Проте, відповідно до лімітної довідки про бюджетні асигнування на 2003 рік, фінансування було зменшено на 100 000,00 грн., у зв'язку із чим, загальна сума цільового використання коштів зменшилася до 4 300 000,00 грн. Зазначені грошові кошти були виділені відповідачу для сплати контракту №FR03/UA/01 від 06.08.2003 р.

Кошти у сумі 3 780 000,00 грн. були отримані відповідачем в липні 2003 року. Проте, в серпні 2003 року на сплату ПДВ коштів відповідачу виділено не було, в зв'язку з чим товар залишився під митним контролем.

У листопаді 2003 року з Державного бюджету було виділено 405 000,00 грн., у грудні 2003 року 100000,00 грн., які були перераховані Кримській митниці в рахунок сплати податку на додану вартість за контрактом, проте у зв'язку з нестачею цих коштів для повної сплати ПДВ та отримання вантажної митної декларації, вантаж продовжував знаходитись під митним контролем.

Кримською митницею, на звернення відповідача в частковому оформленні вантажу пропорційно сплаченій сумі ПДВ, листом від 27.11.2006 р. №17-07/7745 було відмовлено. Крім того, відповідача також було повідомлено, що перераховані 505 000,00 грн. на сплату ПДВ по контракту №FR03/UA/01 від 06.08.2003 р. були спрямовані на сплату ПДВ по іншим зовнішньоекономічним угодам: №FR/04/UA/02 від 01.09.2004 р. та №FR04/UA/03 від 21.09.2004 р.

У зв'язку з відсутністю у відповідача коштів на сплату ПДВ у повному обсязі, він звернувся до Міністерства аграрної політики України листом №02.1-26/1343 від 10.11.2003 р. про виділення коштів для погашення відповідної заборгованості.

Міністерство аграрної політики, листом №37-14-1-7/11630 від 16.10.2003 р., звернулось до Державної митної служби України з проханням про продовження строку знаходження товару на відповідальному зберіганні і сплати ПДВ без пені. Проте, кошти на сплату ПДВ у 2003 році перераховані так і не були.

Прокуратура АР Крим звернулась з позовом в інтересах податкової інспекції та Кримської митниці про стягнення з відповідача суми 793 033,20 грн., у тому числі: 787 983,20 грн. - податку на додану вартість та 5050,00 грн. митного збору за митне оформлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

В касаційних скаргах скаржники вказують на те, що відповідач не сплативши вказані суми податку на додану вартість та митного збору порушив норми податкового законодавства, а тому кошти мають бути стягнуті з нього в судовому порядку.

Судова колегія, відмовляючи в задоволенні скарг виходить з того, що у відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі по тексту - Закон) активи платника податків можуть бути примусово стягненні в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Під активами платника податків відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону розуміються кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Статтею 5 Закону встановлено, що під самостійним узгодженням податкового зобов'язання розуміється податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації з дня подання такої податкової декларації, а узгоджене в адміністративному чи судовому порядку-податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом відповідно до п. 4.2 та 4.3 ст. 4 цього Закону з дати закінчення процедури адміністративного оскарження.

Відповідно до пп. 7.3.6 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті, а відповідно до підпункту 7.3.5 пункту 7.3 статті 7 вказаного Закону датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Суди попередніх інстанції, розглядаючи справу по суті, дійшли правильних висновків, що для вирішення питання щодо стягнення з платника податків активів у рахунок погашення його податкового боргу, необхідно встановити факт наявності такого податкового боргу, що виникає у зв'язку із несплатою у встановлені строки податкового зобов'язання, яке або самостійно узгоджується платником податків або узгоджується в адміністративному чи судовому порядку.

Тобто, необхідною умовою для стягнення грошових коштів з відповідача є їх належність до податкового боргу, який виник з підстав передбачених податковим законодавством.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ввізна митна вантажна декларація на товар не оформлена, а тому відповідачем не було здійснено самостійне узгодження податкових зобов'язань. Крім того, не здійснено узгодження податкових зобов'язань в адміністративному чи судовому порядку, оскільки відповідне податкове повідомлення-рішення на суму ПДВ та митного збору позивачами не приймались.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч. 1 ст. 71 КАС України).

Позивачами не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність у відповідача податкового боргу, а тому відсутні будь-які правові підстави для стягнення з останнього заявлених Кримською митницею та податковою інспекцією коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність заявлених вимог.

Мотивація та докази, наведені у касаційних скаргах, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційних скарг порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційні скарги слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в АР Крим та Кримської митниці залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 04.11.2010 р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 р. у справі № 2а-8598/10/12/0170 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.

Судді:Бившева Л.І.

Пилипчук Н.Г.