Справа № 2а/0270/5690/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

01 липня 2015 року м. Київ К/800/23056/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування припису, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати припис до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області № 32 від 15.06.2012.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_5, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), на підставі наказу Інспекції № 283-ПП від 07.06.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області проведено позапланову перевірку ОСОБА_4 щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва «будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1. За результатом проведення перевірки складено акт № 283-ПП від 15.06.2012, у якому зафіксовано, що вказаною особою при виконанні будівельних робіт з будівництва порушено вимоги пункту 2.54 ДБНВ.2.2-15-2005 в частині перевищення рівня покрівлі, позначки підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку.

На цій підставі Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області складено спірний у цій справі припис № 32 від 15.06.2012, у якому від позивача вимагалось усунути виявлені порушення шляхом пониження рівня покрівлі прибудови до позначки підлоги, розташованих вище житлових приміщень основної частини будинку, у відповідності з вимогами пункту 2.54 ДБНВ.2.2-15-2005, про що повідомити відповідача у строк до 15.09.2012.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

За змістом пункту 17 вказаного Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, затверджені Наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005, поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків з позначкою рівня підлоги верхнього поверху до 73,5 м (як правило, до 25 поверхів включно при висоті поверху 2,8 м): одноквартирні та багатоквартирні, у тому числі спеціалізовані квартирні житлові будинки для осіб похилого віку і сімей з інвалідами та гуртожитки.

За змістом пункту 2.54 ДБН В.2.2-15-2005 несучі конструкції суміщеного покриття вбудовано-прибудованої частини житлового будинку повинні мати вогнестійкість не менше RE 45 (для плит, настилів, прогонів) і не менше R 45 (для балок, ферм, арок, рам), а також групу за межею поширення вогню МО. Рівень покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати позначку підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку. Матеріали покриття повинні мати показники пожежної небезпеки не вище ніж Г1 (для утеплювача); РП 1 (для поверхневих шарів конструкцій покрівлі). Покриття повинне мати захисний шар, що запобігає сонячному перегріву.

Згідно з частиною 1 статті 69 та частиною 1 статті 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, доказів на підтвердження спростування висновків Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області щодо порушення при виконанні будівельних робіт вимог пункту 2.54 ДБНВ.2.2-15-2005 в частині, позивачем не надано.

З урахуванням описаного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що складаючи спірний у цій справі припис № 32 від 15.06.2012, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає частина 1 статті 19 Конституції України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: