Справа № 826/6907/14
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/46971/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Швеця В.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в Оболонському РУ ГУ МВС України в місті Києві на посаді оперуповноваженого відділу БНОН Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві з 05.03.2007.

20 лютого 2013 року слідчим відділом Прокуратури м. Києва за матеріалами ГУБКОЗ Служби безпеки України розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 за фактом збуту наркотичних засобів і психотропних речовин та зловживання службовим становищем працівниками відділу БНОН Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.364 та ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України. Відповідно до повідомлення про підозру від 26.04.2013 позивачу було повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 364 Кримінального кодексу України.

У зв'язку із вищезазначеним, 26.04.2013 про вказану обставину було повідомлено Начальника ГУ МВС України в місті Києві генерал-лейтенанта міліції - ОСОБА_3 та на підставі спецповідомлення була розпочата службова перевірка, за наслідками якої складено висновок службового розслідування за фактом надзвичайної події, скоєної працівниками відділу БНОН Оболонського РУ ГУМВС України в місті Києві від 30.04.2013.

Під час службового розслідування встановлено, що 10.04.2013 о 11.30 біля магазину «Велика кишеня»на площі Дружби народів, 2 в місті Києві громадянин ОСОБА_4, зустрівшись із працівниками відділу БНОН Оболонського РУ, у тому числі і ОСОБА_5, повідомив про місце знаходження психотропної речовини. У подальшому ОСОБА_2 за участю інших працівників відділу прибувши за вказаною ОСОБА_4 адресою, в порушення вимог п. 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, без складання будь-яких процесуальних документів здійснили вилучення психотропної речовини. Водночас чергову частину Оболонського РУ про виявлення та вилучення психотропної речовини не повідомили.

Аналогічна подія, як встановлено службовим розслідуванням, мала місце за участю позивача - ОСОБА_2 25.04.2013.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом надзвичайної події, скоєної працівниками відділу БНОН Оболонського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 30.04.2014 Головним управлінням МВС України в місті Києві 30.04.2013 було видано відповідний наказ № 228 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у ігноруванні вимог пункту 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 №940, п.4 розд.3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, вимог статті 7 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" в частині недотримання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справі, що призвело до надзвичайної події.

Наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 23.05.2013 № 373 о/с за порушення дисципліни ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за підпунктом "є" (за порушення дисципліни) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що підстав для задоволення позову немає, оскільки ОСОБА_2 було обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а наказ про звільнення прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема за порушення дисципліни.

Відповідно до пункту 6 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади.

Вимогами статті 14 цього Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при винесенні Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві наказів від 30.04.2013 №228 та від 23.05.2013 № 373 о/с вимог статей 14, 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України порушено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивача обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а наказ про звільнення прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

В.В. Швець