Справа № 2-а-46/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коробов С.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" квітня 2012 р. Справа № 2-а-46/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від "28" квітня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2010 року ОСОБА_4 звернулася до Рівненського районного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області про зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком з моменту звільнення з державної служби - з 13.08.2004 року з урахуванням винагороди у розмірі 30% за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" №1013 від 12.09.1997 року .

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 квітня 2011 року позов задоволено: зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії по віку з 30.03.2010 року по 28.04.2011 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 30% згідно Постанови КМУ №1013 від 12.09.1997 року "Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

ОСОБА_4 має загальний стаж роботи понад 34 роки, з яких 12 років працювала на посадах економіста. 13 серпня 2004 року обіймаючи посаду старшого державного податкового інспектора в Державній податковій адміністрації в Рівненській області вийшла на пенсію по інвалідності у порядку, встановленому ст.38 Кодексу законів про працю України; п.4 ст.30 Закону України "Про державну службу"; ст.30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з довідкою, виданою ДПА у Рівненській області № 120/05-25 від 17.08.2004 року, станом на 13.08.2004 року посадовий оклад ОСОБА_4 становив 251,00 грн., за персональне звання - 110,00 грн., винагорода за вислугу років в розмірі 20% що складає в сумі 75,20 грн.

Разом з тим, як слідує з довідки Державної податкової адміністрації в Рівненській області №05-25/58 від 17.03.2011 року станом на 13.08.2004 року ОСОБА_4 встановлена надбавка за вислугу років відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №1013 "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам державної податкової служби, які мають спеціальні звання" в розмірі 30% від посадового окладу, що в грошовому виразі складає 108,30 грн.

Однак ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне до уваги була прийнята довідка № 120/05-25 від 17.08.2004 року, і пенсія ОСОБА_4 розраховуються і виплачується з урахуванням виплати надбавки за вислугу років в розмірі 20% .

Конституція України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про державну службу" ( далі - Закон) гарантовано право державних службовців захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частин 2 і 5 статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" передбачено виплату винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби у таких розмірах: від 1 до 2 років - 5, від 2 до 5 років - 10, від 5 до 10 років - 20, від 10 до 15 років - 25, від 15 до 20 років - 30, від 20 до 25 років - 35, від 25 і більше років - 40 відсотків. Розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягай встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У силу вимог п.3 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Оскільки на момент виходу на пенсію позивачка отримувала надбавку за вислугу років в розмірі 30% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, яка також включається до виплат, які належать до фонду оплати праці державних службовців і на суми цієї винагороди нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то розрахунок пенсії їй мав бути проведений з урахуванням виплати винагороди за вислугу років в розмірі 30%.

Згідно з ч.7 ст.33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону, зокрема ч.7 ст.33, КМУ прийнято Постанову №1013 від 12.09.1997 року "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання".

Як встановлено п.1 вказаної Постанови, до стажу роботи, що дає право на одержавння винагороди за вислугу років, включається:

- час роботи, на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 р. N 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби";

- на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів - електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби, стаж роботи яких становить від 20 років до 25 років у розмірі 30% (п. 2 Постанови № 1013 від 12.09.1997 року).

Зважаючи на викладене вбачається, що право на отримання винагороди за вислугу років мають:

по-перше, особи, які пропрацювали на посадах і в органах, визначених Постановою КМУ № 283 від 03.05.1994 року,

по-друге, особи, які пропрацювали на посаді, зокрема економістів на підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності та перейшли на роботу до податкової адміністрації і зараховані на відповідну посаду.

Крім того, з винагороди за вислугу років сплачувалися страхові внески, утримувалися відрахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України " Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці".

Як встановлено п.п.2.2.2 п.2.2. Наказу Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 року "Про затвердження інструкції із статистики заробітної плати" премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування, відносяться до фонду заробітної плати.

Враховуючи, що винагорода за вислугу років нараховувалася позивачці фактично в розмірі 30%, входила у фонд заробітної плати та була предметом справляння страхових внесків, остання повинна враховуватися при обчисленні пенсії.

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі вийшло за межі своїх повноважень, так як не наділене повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обгрунтованість розміру виплачуваних винагород.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_4 пенсії за віком з 30 березня 2010 року по 28 квітня 2011 рокуз урахуванням виплати винагороди за вислугу років в розмірі 30% є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем будуть порушені права на отримання пенсії у встановленому законом розмірі в подальшому, а оскільки закон не містить поняття та механізмів превентивної охорони прав, свобод та інтересів особи в даному випадку, тому не допускається прийняття рішення щодо захисту прав та інтересів від будь-яких посягань на майбутнє, тобто суд розглядає справу про порушення права, яке (порушення) виникло та існує.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі у подальшому виплачувати ОСОБА_4 пенсію з урахуванням виплати винагороди за вислугу років в розмірі 30% задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від "28" квітня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Куць Людмила Ярославівна вул. Рівненська,2,кв.27, с.м.т.Квасилів, Рівненський район, Рівненська область,35350

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області вул.Соборна, 195,м.Рівне,33001