Справа № 2а/2370/318/2012
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/9991/44084/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГерУк і К»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року

у справі № 2а/2370/318/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГерУк і К»

до Державної податкової інспекції у м. Черкаси

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГерУк і К» (далі - ТОВ «ГерУк і К»; позивач) до Державної податкової інспекції у м. Черкаси (далі - ДПІ у м. Черкаси; відповідач) задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № 01 від 11 жовтня 2011 року та № 01 від 11 жовтня 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «ГерУк і К» 503,32 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Черкаси задоволено. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року скасовано. В задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, позивач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, ставиться питання про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року та залишення в силі постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ГерУк і К» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 червня 2008 року по 31 липня 2011 року при проведенні взаємовідносин із суб'єктами господарювання, за результатами якої складено акт № 2388/23-2/30476385 від 30 вересня 2011 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 01 від 11 жовтня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 26 191,00 грн. (20 953,00 грн. - основний платіж, 5 238,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції), та податкове повідомлення-рішення № 01 від 11 жовтня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 20 954,00 грн. (16 763,00 грн. - основний платіж, 4 191,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, названі акти індивідуальної дії залишено без змін.

Перевіркою встановлено порушення товариством підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне формування даних податкового обліку при придбанні запасних частин та комплектуючих до автономних опалювачів у Приватного підприємства «Альпарі-Т» за нікчемним правочином.

Задовольняючи адміністративний позов повністю, суд першої інстанції виходив з того, що фактичне виконання спірної операції підтверджується належним чином складеними первинними документами; контрагент позивача на час здійснення відповідної операції перебував в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мав статус платника податку на додану вартість; контролюючий орган не подав жодних доказів, які могли б свідчити про недобросовісність ТОВ «ГерУк і К».

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, скасовуючи рішення Черкаського окружного адміністративного суду та відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, дійшов висновку про недоведеність платником реального характеру проведеної господарської операції.

Проте, в розглядуваній ситуації ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не враховано, що перевірку, за наслідками якої прийнято оспорювані акти індивідуальної дії, проведено на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України).

За змістом цієї норми ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, коли отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Разом з тим, згідно з вимогами пункту 58.4 статті 58 ПК України у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

А відтак, для правильного вирішення спору судам слід було з'ясувати, на якій саме стадії знаходилась кримінальна справа № 011, у рамках якої фактично призначено розглядувану перевірку товариства, на момент прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень № 01 від 11 жовтня 2011 року та № 01 від 11 жовтня 2011 року, зокрема, шляхом направлення відповідного запиту слідчому, в провадженні якого перебувала вказана кримінальна справа.

З огляду на те, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі з метою об'єктивності, всебічності та повноти розгляду справи підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід врахувати, що згідно з частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГерУк і К» задовольнити частково.

Скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.