Справа № 804/19017/14
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р. Справа № 804/19017/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Парненко В.С.

при секретарі судового засідання Драгота С.А.,

за участю:

представник позивача Жовтобрюх О.В.

представник відповідача Макаринська І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2014 р. Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (надалі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.06.2014 р. №.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на законі та прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити. Надав письмові заперечення проти позову.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, у порядку ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи у порядку письмовому провадження.

Судом встановлено, що 29.05.2014 р. податковим органом було проведено планову виїзну перевірку Відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Батуринська» ДП «Придніпровська залізниця» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 29.05.2014 р. № 20/28-01-51-03/01074331 (надалі - Акт перевірки), яким встановлено, зокрема, порушення пп. 14.1.47, 14.1.54, 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.18.1, 18.2 ст.18, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, п. 110.1 ст. 110, ст. 119, абзацу «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.4 п. 168.1, п. 168.3 пп. 168.4.6, 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, абзацу «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету на суму 53 007,85 грн.

Не погодившись з висновками Акта перевірки, позивач 04.06.2014 р. надав податковому органу заперечення проти нього (лист №246/672), за результатом розгляду якого висновки Акту перевірки залишені без змін (лист Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 10.06.2014 р. №15135/10/28-01-51-04).

13.06.2014 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами у розмірі 69848,11 грн., в тому числі за основним платежем - 40653,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 29194,61 грн.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач 26.06.2014 р. надав до Головного управління Міндоходів України у Дніпропетровській області скаргу (лист №В-27/1687), за результатом розгляду якої податковий орган збільшив грошове зобов'язання підприємства на 510,00 грн. (штрафна санкція) з податку на доходи фізичних осіб, визначеного у оскаржуваному податковому повідомленні-рішення, скаргу платника податків залишив без задоволення (лист Головного управління Міндоходів України у Дніпропетровській області від 22.08.2014 р. №5902/10/04-361008-09).

Судом встановлено, що ВСП «ВД Батуринська» відповідно до колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом за період ІІІ-ІV квартали 2010 р.- 1 квартал 2011 р., який схвалений на конференції трудового колективу підприємства 19.04.2010 р. (зі змінами та доповненнями №39/11 від 13.05.2011 р., №27/12 від 28.04.2012 р.) забезпечувало видачу робітникам, які зайняті на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, згущеного молока 8,5 % 200 грамів, згущеного молока жирністю до 9 % 200 грамів.

Постачальниками молочних продуктів у періоді з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р. були ТОВ Науково-виробниче об'єднання «Промсервіс» () та ТОВ «Натуральний продукт» (), на підставі:

- Договору поставки продуктів харчування №ПР/ВОЗПХ-1081/НЮ від 19.02.2010 р., відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця молоко та молочні продукти (спецмолоко) в асортименті, згідно зі специфікацією (додаток №1), а покупець - прийняти і оплатити товар. Постачальник зобов'язаний видати копію сертифікату відповідності (або посвідчення якості), копію висновку санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію, які посвідчують відповідність названого товару вимогам відповідних стандартів або технічних умов. Кількість та асортимент товару визначається згідно з визначеною тендером специфікацією відповідно до Додатку №1. Товаросупровідні документи, які постачальник повинен передати покупцю: товаротранспортна накладна, податкова накладна, рахунок - фактура, посвідчення якості. Додатком № 1 до договору визначено специфікацію на постачання молока та молочних продуктів (спецмолоко) по Криворізькому регіону, Додатком № 2 до договору визначено дислокацію структурних підрозділів по Криворізькому регіону;

- Договору поставки продуктів харчування №Пр/Л 1117/ню від 27.01.2011 р., відповідно до якого постачальник зобов'язується у 2011 р. поставити та передати у власність покупця молоко та молочні продукти (спецмолоко) в асортименті, згідно зі специфікацією (додаток №1), а покупець - прийняти і оплатити товар. Найменування та кількість товару визначається специфікацією до договору (додаток №1). Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Постачальник повинен поставити покупцю товари, якість яких відповідає умовам нормативно-технічної документації. Якість товару обов'язково підтверджується такими документами як сертифікати відповідності та висновки санітарно-епідеміологічної експертизи. Товаросупровідні документи, які постачальник повинен передати покупцю: товаротранспортна накладна, податкова накладна, рахунок - фактура, копія сертифікату відповідності, копія висновку санітарно-епідеміологічної експертизи. Додатком № 1 до договору визначено специфікацію на постачання молока та молочних продуктів (спецмолоко) по Криворізькому регіону, Додатком № 2 до договору визначено дислокацію структурних підрозділів по Криворізькому регіону;

- Договору поставки продуктів харчування №Пр/Л-1230ню від 22.02.2012 р., відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товари, якість яких відповідає умовам нормативно-технічної документації. Якість товару підтверджується такими документами як висновки санітарно-епідеміологічної експертизи, ветеринарне свідоцтво. Товаросупровідні документи, які постачальник повинен передати покупцю: товаротранспортна накладна, податкова накладна, рахунок - фактура, копія ветеринарного свідоцтва, копія висновку санітарно-епідеміологічної експертизи. Додатком № 1 до договору визначено специфікацію на постачання молока та молочних продуктів (спецмолоко) по Криворізькому регіону, Додатком № 2 до договору визначено дислокацію структурних підрозділів по Криворізькому регіону.

Згідно Акту перевірки порушення виникли внаслідок наступних обставин.

Надані до перевірки первинні документи (видаткові накладні) не містять визначення щодо того, яке молоко було придбане у постачальника - з цукром або без цукру.

ВСП «ВД Батуринська» в ході проведення перевірки було надано:сертифікат відповідності, виданий ОС продукції та послуг ДП «Полтавстандартметрологія», зареєстрований в реєстрі за №035.х03440-11, термін дії з 12.03.2011 р. до 24.02.2013 р., виробник продукції - ТОВ «Техмолпром» (), сертифікат видано на молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру. Даний документ завірено мокрою печаткою TOB НВО «Промсервіс»; копії посвідчень якості на згущене молоко, яке було придбане у вищезазначених контрагентів (а саме: №2583 від 15.11.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Техмолпром» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) ТОВ НВО «Промсервіс»; №30 від 07.12.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Техмолпром» (); №1353 від 18.07.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Техмолпром» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) ТОВ НВО «Промсервіс»; №1078 від 30.05.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Техмолпром» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) ТОВ НВО «Промсервіс»; №1717 від 02.08.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Техмолпром» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) ТОВ НВО «Промсервіс»; №200 від 08.03.2011 р., номенклатура поставки - молоко згущене з цукром варене «Іриска», 8,5% жиру, вагове, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) TOB НВО «Промсервіс»; №270 від 31.03.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (); №366 від 02.05.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (); №127 від 07.02.2011 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою (штампом) ТОВ НВО «Промсервіс»; №279 від 24.05.2012 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ «Натуральний продукт»; №506 від 28.09.2012 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ «Натуральний продукт»; №486 від 17.09.2012 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ «Натуральний продукт»; №245 від 03.05.2012 р., номенклатура поставки - молоко незбиране згущене з цукром, фасоване в полімерні стаканчики 0,2 кг 8,5% жиру, виробник - ТОВ «Молагробізнес» (), даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ «Натуральний продукт»); копії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо згущеного молока, які надано підприємствами-постачальниками (а саме: від 18.02.2010 р. №05.03.02-04/9743, виданий ТОВ «Техмолпром» () Полтавською обласною санітарно-епідеміологічною станцією на молоко незбиране згущене з цукром 8,5% жиру за ДСТУ 4274:2003 «Молоко незбиране згущене з цукром. Технічні умови». Даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ НВО «Промсервіс»; від 15.04.2009 р. №05.03.02-04, виданий ТОВ «Молагробізнес» () Дніпропетровською обласною санітарно-епідеміологічною станцією на молоко незбиране згущене з цукром в герметичній та негерметичній тарі згідно ДСТУ 4274:2003/9605 «Молоко незбиране згущене з цукром. Технічні умови». Даний документ завірено мокрою печаткою ТОВ «Натуральний продукт»).

Забезпечення працівників харчуванням в обов'язковому порядку передбачено ст. 166, 167 КЗпП та ст. 7 Закону України «Про охорону праці».

Обов'язковим харчуванням згідно із законодавством забезпечуються такі категорії працівників: на роботах із шкідливими умовами праці (молоко або інші рівноцінні харчові продукти безоплатно), на роботах з особливо шкідливими умовами праці, на роботах у гарячих цехах і на виробничих дільницях, на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, на роботах із роз'їзним характером.

Порядок безплатної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам та службовцям, зайнятим на роботах зі шкідливими умовами праці, затверджений постановою Держкомпраці від 16.12.87 р. № 731/П-13.

Перелік виробництв, професій та посад, робота в яких дає право на безкоштовне отримання лікувально-профілактичного харчування у зв'язку з особливо шкідливими умовами праці визначені у листі МОЗ СРСР від 04.31.87 р. №4430-87.

Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості й небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу визначено, що шкідливі умови праці характеризуються наявністю шкідливих виробничих факторів, які перевищують гігієнічні нормативи і здатні чинити несприятливий вплив на організм працюючого та/або його потомство. Віднесення до категорії робіт із шкідливими умовами праці можливе тільки на підставі результатів атестації робочих місць за умовами праці, яка проводиться згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 р. № 442.

Відповідно до роз'яснень Мінпраці України, наданих в листі від 05.05.2008 р. № 62/13/82-08 «Щодо порядку безоплатної видачі працівникам лікувально-профілактичного харчування у зв'язку з особливо шкідливими умовами праці» нині питання безоплатної видачі працівникам лікувально-профілактичного харчування у зв'язку з особливо шкідливими умовами праці регулюється трьома нормативними актами, затвердженими постановою Держкомпраці СРСР та Президії ВЦРПС від 07.01.77 р. № 4/П-1, що є чинними на території України в частині, що не суперечить Конституції і законам України, а саме: перелік виробництв, професій та посад, зайнятість в яких дає право на безкоштовне одержання лікувально-профілактичного харчування у зв'язку з особливо шкідливими умовами праці; раціони лікувально-профілактичного харчування і норми безоплатної видачі вітамінних препаратів; правила безкоштовної видачі лікувально-профілактичного харчування.

Під час організації лікувально-профілактичного харчування на підприємстві слід дотримуватися таких умов: молоко видається по 0,5 л за зміну, незалежно від її тривалості, в дні фактичної зайнятості працівника в шкідливих умовах (за Переліком); не допускається оплата молока грошима, заміна його товарами та продуктами (крім рівноцінних), а також видача молока за кілька змін та відпуск додому; працівникам, що отримують безоплатно лікувально-профілактичне харчування в особливо шкідливих умовах праці, молоко не видається.

Відповідно до листа Міністерства охорони здоров'я СРСР від 25.06.1991 р. №143-11/10-17 дозволено заміну 0,5 л. молока наступними продуктами тваринного походження: кисломолочні продукти (кефір, ряжанка, ін.) - 500 г, сир - 100 г, сир 24% жирності - 60 г, молоко сухе цільне - 55 г, молоко згущене стерилізоване без цукру - 200 г, м'ясо яловичини II категорії (сире) - 70 г, риба нежирних сортів (сире) - 90 г, яйце куряче - 2 шт.

На підставі вищевикладеного, перевіркою встановлено факти отримання та оприбуткування ВСП «ВД Батуринська» згущеного молока з цукром, яке не входить до затвердженого переліку спеціального харчування, молока чи рівноцінних харчових продуктів.

Керуючись ст.20, ст.73, п.85.2, п.85.4, п.85.8 ст.85 Податкового кодексу України відповідач звернувся з вказаним питанням до підприємства з письмовим запитом від 21.05.2014 р. №13045/10/28-01-51-03 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження». Податковим органом запитувалися письмові пояснення з питання правомірності придбання підприємством згущеного молока з цукром та його відображення в податковому обліку (формування витрат та податкового кредиту); належним чином завірені копії первинних документів за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., а саме: сертифікати відповідності на придбане згущене молоко, посвідчення з якості на придбане згущене молоко (помісячно), висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо згущеного молока.

23.05.2014 р. ВСП «ВД Батуринська» надано письмову відповідь (лист №246/623), відповідно до якої підприємство вважає, що продукти харчування, отримані від зазначених постачальників, не порушують дозволений перелік заміни молока. Походження вищезазначених сертифікатів, наданих підприємством до перевірки, йому не відомі.

ВСП «ВД Батуринська» не надано жодного іншого документу (сертифікатів якості, посвідчення якості, відповідності тощо), який би спростовував висновки викладені перевіряючим.

На підставі вищевикладеного, податковий орган дійшов висновку, що ВСП «ВД Батуринська» завищено скориговані валові витрати по рядку 04.1 «Витрати на придбання товарів (робіт, послуг)» та відповідно 06 «Скориговані валові витрати» на загальну суму 73978,00 грн. за рахунок віднесення до їх складу витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей не пов'язаних з веденням господарської діяльності платника податків (придбання харчування - згущеного молока з цукром, яке не входить до переліку рівноцінних харчових продуктів), в т.ч. по періодам: III квартал 2010 р. - 28126,00 грн., ІV квартал 2010 р. - 38185,00 грн., І квартал 2011 р.- 7667,00 грн.; на порушення пп. 139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України ВСП «ВД Батуринська» завищено витрати по рядку 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» податкової декларації з податку на прибуток підприємства від основного виду діяльності на загальну суму 241710,00 грн. за рахунок віднесення до їх складу витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей не пов'язаних з веденням господарської діяльності платника податків (придбання харчування - згущеного молока з цукром, яке не входить до переліку рівноцінних харчових продуктів), в т.ч. по періодам: II квартал 2011 - 46774,00 грн., III квартал 2011 - 27500,00 грн., ІV квартал 2011 - 25936,00 грн., І квартал 2012 - 29835,00 грн., II квартал 2012 - 36417,00 грн., III квартал 2012 - 35949,00 грн., ІV квартал 2012 - 39299,00 грн.

З приводу встановлених порушень суд зазначає наступне.

Статтею 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є зокрема операції з поставки товарів та послуг місце надання яких знаходиться на митній території України.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (ст. 163 Податкового кодексу України).

Згідно ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу. Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті (пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

У відповідності до пп. 165.1.9 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи у вигляді вартості безоплатного лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів, газованої солоної води, мийних і знешкоджувальних засобів, а також спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, якими роботодавець забезпечує платника податку відповідно до Закону України «Про охорону праці», спеціального (форменого) одягу та взуття, що надаються роботодавцем у тимчасове користування платнику податку, який перебуває з ним у трудових відносинах. Порядок забезпечення, перелік та граничні строки використання спеціального (у тому числі форменого) одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України та/або галузевими нормами безоплатної видачі працівникам спеціального (форменого) одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту.

Норми забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними йому харчовими продуктами, газованою солоною водою, мийними та знешкоджувальними засобами розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;

Отже, при наданні працедавцем безоплатного харчування працівникам за умов, які не відповідають законодавчо встановленим нормам, вартість такого харчування включається до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку як додаткове благо і оподатковується за ставками, встановленими пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

Згідно з пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Статтею 18 Податкового кодексу України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (п. 176.2 статі 176 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Відповідно до ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня. що настає за днем такого нарахування (виплати, надання ).

У відповідності до положень п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, серед іншого, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок та подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу (ст. 127 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 14.1.191 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару.

Постачанням товарів також вважаються: фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу; передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства; будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню); передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення; ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника; передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням

Згідно ст.166 Кодексу законів про працю України на роботах із шкідливими умовами праці працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами молоко або інші рівноцінні харчові продукти.

Статтею 7 Закону України «Про охорону праці» передбачено право працівників на пільги і компенсації за важкі та шкідливі умови праці. Зокрема, працівники, зайняті на роботах з важкими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктам.

Протягом 2011-2014 рр. адміністрація підприємства зобов'язувалась забезпечувати видачу працівникам, які зайняті на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, безоплатно молока або інших рівноцінних продуктів відповідно до чинних нормативно-правових актів (п.6.1.7 колективного договору).

Забезпечення працівників залізниці молоком у межах трудових відносин та відповідно до існуючого законодавства є компенсацією за важкі та шкідливі умови праці.

Витрати залізниці на забезпечення працівників спецодягом, взуттям, необхідним для виконання професійних обов'язків, а також продуктами спеціального харчування відповідно до Переліку, затвердженого Кабінетом міністрів України від 27.06.2003 р. №994, відносяться до валових витрат підприємства.

Таким чином, пільги і компенсації працівникам за важкі та шкідливі умови праці, які надаються роботодавцями в рамках трудового законодавства, не є поставкою товару без оплати або операцією з безоплатної поставки товару, оскільки здійснюються не в рамках цивільного або господарського обороту, а у зв'язку з врегульованими спеціальним законодавством трудовими відносинами між роботодавцем і працівником.

Відповідно до пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари - це товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.

Обґрунтування не нарахування податкових зобов'язань з ПДВ при здійсненні операції по забезпеченню працівників, зайнятих на важких і шкідливих роботах, лікувально - профілактичним харчуванням (в тому числі молоком) має ґрунтуватися на тому, що така операція не підпадає під поняття поставка товарів, а тому не є об'єктом обкладення ПДВ.

Передачі права працівникам розпоряджатися молоком при видачі «спецмолока» не відбувається, молоко має спеціальне призначення для його використання.

Згідно з Порядком безоплатної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам і службовцям, зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці, затвердженим постановою Держкомпраці СРСР і Президії ВЦРПС від 16.12.87 р. № 731/П-13, видача та вживання молока повинні здійснюватися в буфетах, їдальнях або в спеціально обладнаних відповідно до санітарно-гігієнічних вимог приміщеннях. Таким чином, працівник, отримавши молоко, повинен вжити його під час своєї зміни в буфеті (або іншому спеціальному приміщенні), що не є розпорядженням спецхарчуванням.

Отже, видача спецхарчування працівникам має здійснюється відповідно до вимог закону. Роботодавець зобов'язаний прагнути до мінімізації шкоди, яку може бути заподіяно здоров'ю при роботах на шкідливому та небезпечному виробництві, приводити умови праці в повну відповідність з вимогами санітарно-гігієнічних норм і правил. Тому і видачу лікувально - профілактичного харчування слід вважати заходами щодо своєчасного усунення наслідків впливу зовнішнього середовища на здоров'я працівників.

Подібне питання було вирішено у судовому порядку по справах № 2а-6887/11/0470, №2а-6404/08/0479 за позовами Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську про визнання невинним та скасування податкових повідомлень-рішень, які долучені позивачем до матеріалів справи.

В силу ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлені вищезазначеними судовими актами факти мають преюдиціальне значення в рамках досліджуваного адміністративного спору та доведенню знову не підлягають.

Таким чином, діяльність з забезпечення працівників зайнятих на важких та шкідливих умовах праці безоплатно за встановленими нормами молока або інших рівноцінних харчових продуктів не є об'єктом оподаткування згідно податкового законодавства України, оскільки не підпадає під вищезазначені поняття постачання товару.

ВСП «ВД Батуринська» до перевірки стосовно придбання продуктів харчування для безоплатного забезпечення працівників, зайнятих на роботах з важкими та шкідливими умовами праці були надані наступні документи: копії договорів з ТОВ «Натуральний продукт», ТОВ «Науково - виробниче об'єднання «Промсервіс», оригінали податкових накладних; оригінали видаткових накладних, де зазначено назву отриманих продуктів харчування - «згущене молоко біле 8.5% 0.2 кг».

Дана обставина відповідачем не заперечувалась.

В Акті перевірки вказано, що надані до перевірки первинні документи (видаткові накладні) не містять визначення щодо того, яке молоко було придбане у постачальника - з цукром або без цукру.

Як зазначалося раніше, питання, пов'язані з безкоштовною видачею молока або інших рівноцінних харчових продуктів, законодавчо регулюються відповідним Порядком, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР і Президії ВЦСПС від 16.12.87 р. № 731/П-13, а Правила безкоштовної видачі лікувально-профілактичного харчування - постановою Держкомпраці СРСР і Президії ВЦРПС «Про затвердження Переліку виробництв, професій і посад, робота в яких надає право на безкоштовне отримання лікувально-профілактичного живлення у зв'язку з особливо шкідливими умовами праці, раціонів цього харчування, норм безкоштовної видачі вітамінних препаратів і правил безкоштовної видачі лікувально-профілактичного живлення» від 07.01.77 р. № 4/П-1.

Відповідно до вказаних норм, під час організації лікувально-профілактичного харчування на підприємстві слід дотримуватися таких умов:

1. молоко видається по 0,5 л за зміну, незалежно від її тривалості, в дні фактичної зайнятості працівника в шкідливих умовах;

2. не допускається оплата молока грошима, заміна його товарами та продуктами (крім рівноцінних), а також видача молока за кілька змін та відпуск додому;

3. працівникам, що отримують безоплатно лікувально-профілактичне харчування в особливо шкідливих умовах праці, молоко не видається.

Вказане питання розглядалося на рівні Міністерства охорони здоров'я СРСР і відповідні дослідження проводилися Інститутом живлення АМН СРСР в 1989 - 1990 рр. (листи Міністерства охорони здоров'я СРСР від 25.06.1991 р. № 143-11/10-17, від 06.01.1989 р. № 14-4/644-19.)

Розглянувши звернення Інституту живлення АМН СРСР № 72-550 від 03.06.1991 р. з питання видачі працівникам в шкідливих умовах праці замість 0,5 л молока інших харчових продуктів, Міністерство охорони здоров'я зазначило: «У профілактиці інтоксикацій отрутами разом з санітарно-технічними заходами і заходами щодо охорони праці велика увага надається живленню як чиннику, сприяючому підвищенню опірності організму до певної речовини або групи речовин, прискорення знешкодження і виведення з організму, зниженню накопичення. Особлива роль в процесах знешкодження отрут в організмі людини відведена амінокислотам білків тваринного походження. Очевидно, що при роботі в шкідливих умовах праці найбільш прийнятною з організаційної точки зору стала видача робітником молока. В той же час, проведені Інститутом живлення АМН СРСР в 1989 - 1990 рр. дослідження свідчать про відсутність яких-небудь переваг білків молока перед білками інших продуктів тваринного походження, таких як м'ясо, риба, яйця.

У зв'язку з викладеним вважати за можливе заміну 0,5 л молока наступними продуктами тваринного походження. Так, до рівноцінних продуктів харчування можна віднести: кисломолочні продукти (кефір, ацидофілія, кисле молоко та ін.) - 500 г; знежирене молоко і молоко зі зниженою жирністю - 500 г, сир - 100 г; сир 24 % жирність - 60 г; молоко сухе цілісне - 55 г; молоко стерилізоване, що згущує, без цукру - 200 г; м'ясо яловичина II категорії (сире) - 70 г; риба нежирних сортів (сира) - 90 г; яйце куряче - 2 шт.

Заміна молока сметаною не допускається, оскільки цей продукт містить в основному жири, надлишкове споживання яких посилює несприятливу дію на організм шкідливих чинників виробничого середовища.

Рекомендовано для визначення рівноцінних харчових продуктів для молока використовувати вказаний вище перелік».

У Міністерстві праці України вказують, що за висновком НДІ гігієни харчування АМН СРСР від 13.05.1992 р. заміна молока іншими рівноцінними продуктами допускається лише за умови повної відсутності його у торговій мережі (лист від 29.06.2006 р. № 149/13/82-06 Мінпраці України). Нині слід керуватися Переліком таких продуктів, розробленим цим Інститутом.

Унесення змін і доповнень до цього Переліку чи розроблення іншого належить до компетенції Міністерства охорони здоров'я України.

Отже, визначальною обставиною при вирішенні даної справи є встановлення виду згущеного молока, що було видано працівникам - з цукром або без.

Дослідивши надані до суду первинні документи постачання молока та молочних продуктів у Криворізький регіон підприємства, суд зазначає, що в специфікаціях до договорів постачання з ТОВ «Натуральний продукт» № ПР/Л-1230ню від 22.02.2012 р. та ТОВ «НВО «Промсервіс» №ПР/ВОЗПХ-1081/НЮ від 19.02.2010 р., №ПР/Л-1117/ню від 05.04.2011 р. вказано «згущене молоко, жирність до 9 %, фасовка стаканчик 200 г», що повністю відповідає назві товару у видаткових накладних від постачальників (№ПС010211 від 22.11.2011 р., №ПС0007535 від 11.10.2011 р., №ПС011386 від 06.12.2011 р., №ПС012376 від 20.12.2011 р., №НП-0001664 від 09.05.2012 р., №НП-0001772 від 15.05.2012 р., №НП-0002410 від 10.07.2012 р., №НП-0002014 від 07.06.2012 р., №НП-0002866 від 16.08.2012 р., №НП-0002654 від 02.08.2012 р., №НП-0003253 від 18.09.2012 р., №НП-0003047 від 06.09.2012 р., №НП-0003799 від 08.11.2012 р., №НП-0003502 від 09.10.2012 р., №НП-0004177 від 13.12.2012 р., №НП-0004297 від 20.12.2012 р., №Про-00002046 від 11.08.2010 р., №Про-00001857 від 28.07.2010 р., №Про-00001664 від 08.07.2010 р., №Про-00001689 від 14.07.2010 р., №Про-00002418 від 14.09.2010 р., №Про-00002525 від 21.09.2010 р., №Про-00002767 від 07.10.2010 р., №Про-00003167 від 27.10.2010 р., №Про-00002803 від 07.12.2010 р., №Про-00004028 від 21.12.2010 р., №712 від 10.03.2011 р., №894 від 22.03.2011 р., №1178 від 07.04.2011 р., №1177 від 07.04.2011 р., №1735 від 12.05.2011 р., №2020 від 01.06.2011 р., №2448 від 30.06.2011 р., №ПС0003783 від 23.08.2011 р., №ПС0000598 від 12.07.2011 р., №ПС0002807 від 09.08.2011 р., №ПС0005270 від 13.09.2011 р., №ПС0005832 від 20.09.2011 р., №ПС0004723 від 06.09.2011 р.).

За поясненнями позивача, копії посвідчень якості, реквізити яких перелічені вище, не мають відношення до придбаного продукту харчування ВСП «ВД Батуринська» від постачальників ТОВ «Натуральний продукт» та TOB «НВО «Промсервіс», про що відповідачем жодних пояснень не надано.

Також вказані документи не зазначені в узагальненому переліку документів, використаних при проведені перевірки та не долучені до матеріалів справи.

Крім того, суд вважає посилання податкового органу на зміст сертифікатів (посвідчень) якості (відповідності) на товар як на беззаперечну підставу видачі працівникам молока згущеного з цукром, безпідставними, оскільки сертифікати (посвідчення) якості (відповідності) товару взагалі не можуть розглядатись як первинні бухгалтерські документи, у зв'язку з наявністю або відсутністю яких можна зробити висновок про постачання того чи іншого товару саме у криворізький регіон підприємства. Вказані документи мають оцінюватися в сукупності з іншими доказами та документами, які підтверджують здійснення операцій з постачання продукції.

Отримання підприємством молока згущеного без цукру підтверджується належним чином складеними первинними документами.

Таким чином, продукти харчування, отримані від постачальників не порушують доведений дозволений перелік заміни 0,5 л молока згідно листа Міністерства охорони здоров'я СРСР від 25.06.1991 р. № 143-11/10-17, а тому видача молока не є додатковим благом доходу працівників підприємства, яке підлягає оподаткуванню.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи, зокрема вказаний принцип передбачає, що здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідало б цілям, яких заплановано досягти.

На необхідності дотримання принципу пропорційності при прийнятті рішень органами державної влади наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справах «Йорданова та інші проти Болгарії» та «Ліндхайм та інші проти Норвегії».

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презумує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак, в порушення вимог ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не представлено доказів на підтвердження правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідачем належним чином не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а також те, що відповідачем не наведено жодного належного доказу правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 13.06.2014 р.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 10.12.14 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Парненко Ю.Ю. Ковтун