Справа № 490/12377/13-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/17542/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Швеця В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про повернення надмірно виплачених коштів,

встановила:

У жовтні 2013 року Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення надмірно виплачених коштів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, позовну заяву Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради повернуто позивачу.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради просить ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення суду апеляційної інстанції щодо правильності застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про повернення надмірно виплачених коштів, суди попередніх інстанцій, посилаючись на норми частини 2 статті 18 та статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України виходили з того, що позивач пред'явивши позов до Центрального районного суду м. Миколаєва порушив правила предметної підсудності, оскільки позивач у справі здійснює делеговані повноваження органу держаної влади.

Разом з тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що вказані висновки судів не можна вважати такими, що ґрунтуються на нормах чинного процесуального законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих які підсудні окружним адміністративним судам.

Положеннями пункту 4 частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Необхідно зазначити, що важливим під час визначення предметної підсудності цих спорів, є те, що б у справі предмет спору випливав саме з перерахованих відносин та щоб позивачем у цій справі була фізична особа. Якщо ж у справі з приводу таких правовідносин позивачем є суб'єкт владних повноважень, то в такому разі підсудність визначатиметься залежно від того, хто є цим суб'єктом: якщо орган державної влади, то така справа буде підсудна окружному адміністративному суду, якщо ж орган місцевого самоврядування, то місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Відповідно до Положення про Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, затвердженої рішенням міської ради від 21.04.2011 №5/3 Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради є виконавчим органом Миколаївської міської ради, підзвітним і підконтрольним міській раді, підпорядкованим виконавчому комітету, міському голові та заступнику міського голови за підпорядкованістю. Департамент у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента і Кабінету Міністрів України, актами органів виконавчої влади, рішеннями міської ради, рішеннями виконавчого комітету міської ради, розпорядженнями міського голови та цим Положенням. Департамент утримується за рахунок міського бюджету.

Згідно з довідкою АА№664115 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради є органом місцевого самоврядування.

Оскільки позовна заява подана Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, яка є органом місцевого самоврядування, то такий позов за предметною підсудністю підлягає розгляду місцевим загальним судам як адміністративним судам

Таким чином судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних ухвал було порушено норми процесуального права, а саме статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про повернення надмірно виплачених коштів - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

В.В. Швець