Справа № 2а-4878/11/1370
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 876/4971/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Сапіги В.П., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника ОСОБА_1

відповідача по справі: представника Краснопольської Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження в справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Міндоходів, Державної митної служби України про визнання протиправними дій, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2015 року та 18 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Подану заяву обґрунтовує тим, що ГУ ДКС України у Львівській області повернено стягувачу виконавчий документ без виконання, оскільки, у зв'язку з реорганізацією, Львівська митниця Міндоходів не знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні у ГУ ДКС України у Львівській області та не має відкритих рахунків. З огляду на наведене, просить суд замінити боржника у виконавчих листах, виданих Львівським окружним адміністративним судом від 21.01.2015р. №2а-4878/11/1370 з «Львівська митниця Міндоходів » на «Львівська митниця ДФС ».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в справі №2а-4878/11/1370 заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Львівською митницею Державної фіскальної служби України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в справі №2а-4878/11/1370 та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», утворено як юридичну особу публічного права Львівську митницю ДФС, шляхом її приєднання до Львівської митниці Міндоходів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Ухвалу суду за результатами питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено у загальному порядку.

Стаття визначає правила про заміну сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва (стаття 55 КАСУ). Крім того, стаття повністю узгоджується з частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення статті спрямовано на продовження виконавчого провадження у разі вибуття сторони виконавчого провадження із заміною її іншою особою.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження - стягувача чи боржника (наприклад, ліквідовано орган, що є боржником) суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником (наприклад, інший орган, якому передано повноваження ліквідованого органу - боржника):

1) за поданням державного виконавця;

2) за заявою іншої сторони виконавчого провадження;

3) за заявою правонаступника сторони виконавчого провадження.

До подання (заяви) додаються докази, які підтверджують факт вибуття сторони виконавчого провадження, а також підстави для правонаступництва відповідної особи. Інакше їх треба буде обов'язково подати під час розгляду цих питань в суді.

В заяві ОСОБА_3 ставить питання про заміну сторони виконавчого провадження, а саме «Львівська митниця Міндоходів » на «Львівська митниця ДФС ».

Колегія суддів зазначає, що такі вимоги є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Львівську митницю, затвердженим наказом Державної митної служби від 14.07.2011р. №630 передбачено, що Львівська митниця є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади в галузі митної справи, який безпосередньо забезпечує дотримання законодавства України з питань митної справи, справляння податків і зборів та виконання інших завдань, покладених на митну службу України. Відповідно до п.1.2. Розділу 1 вказаного Положення передбачено, що Митниця підпорядковується Державній митній службі України.

Положенням про Львівську митницю Міндоходів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013р. за №55 передбачено, що Львівська митниця Міндоходів є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Львівська Митниця Міндоходів з 21.08.2013р., номер запису:5019541.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014р. №160 «Про утворення Державної фіскальної служби» визначено, що Міністерство доходів і зборів реорганізовано шляхом перетворення у Державну фіскальну службу.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» територіальні органи Міністерства доходів і зборів реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби. Таким чином, утворено Львівську митницю ДФС до якої приєднано Львівську митницю Міндоходів.

На противагу доводів апелянта, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що реорганізація Львівської митниці Міндоходів відбулась саме шляхом приєднання до Львівської митниці ДФС, а не навпаки.

Відповідно до Положення про Львівську Митницю ДФС, затвердженого наказом від 26.08.2014р. №78, Львівська митниця Державної фіскальної служби України є територіальним органом Державної фіскальної служби України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.01.2015р. №19919968 Львівська митниця Міндоходів з 03.10.2014р. перебуває в стані припинення.

Судом з'ясовано, що з метою виконання виконавчого листа, 30.01.2015р ОСОБА_3 звернувся до ГУ ДКС України у Львівській області із відповідною заявою.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012р. встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (надалі - Порядок №845) боржником є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах казначейства. Стягувачами згідно з положеннями зазначеної постанови є фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів.

Пунктом 3 вказаного вище Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Міністерства фінансів України, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Листом ГУ ДКС України у Львівській області від 31.01.2015р. №15-08/1034 виконавчий лист від 21.01.2015р. №2а-4878/11/1370 повернено заявнику як такий, що не підлягає виконанню органами казначейства, оскільки на розрахунково-касовому обслуговуванні казначейства не знаходиться та не має відкритих рахунків зазначений у виконавчому листі боржник - Львівська митниця Міндоходів, натомість має відкриті рахунки Львівська митниця Державної фіскальної служби.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не передбачено відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа про стягнення з державного органу коштів, а в свою чергу не передбачає і заміни сторони виконавчого провадження.

Однак, як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях, право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточно зобов'язувальне рішення залишилось бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу. Вказана позиція суду викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002р., «Ромашов проти України» від 27.07.2004р., «Шаренюк проти України» від 22.02.2004р.

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що згідно частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки відносини, які виникають з приводу виконання виконавчого листа на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» схожі, то за відсутності положення в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» про заміну сторони у провадженні з виконання виконавчого листа, необхідно застосувати аналогію закону та керуватись в цьому випадку статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 264 КАС України, які регулюють схожі відносини.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що при вирішенні справи, судом у мотивувальній частині допущено помилку та зазначено - замінити сторону стягувача при інших правильно мотивованих обставинах, натомість як випливає з цих мотивів та заяви стягувача, заміні підлягає сторона боржника.

Суд апеляційної інстанції не вправі скасувати правильне по суті рішення лише з формальних підстав. Допущена судом першої інстанції помилка може бути виправлена саме цим судом.

Таким чином, колегія суддів вважає за правильне залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в силі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в справі №2а-4878/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий І.О. Яворський

Судді В.П. Сапіга

С.П. Нос