Справа № 2а-14944/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/53949/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П..,

секретар Антипенко В.В.

за участю представника Відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація» - Єфименко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області правонаступника Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі № 2а-14944/12/2670 за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація» (далі - Товариство) до ДПІ,

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № /2705 від 22.10.2012 року.

Зазначило, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення спростовується наявними в матеріалах адміністративної справи документами.

23 січня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ № /2705 від 22.10.2012 року скасоване.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що Товариство зобов'язане нараховувати та сплачувати орендну плату за землю у відповідному розмірі лише після внесення змін до договору від 14 серпня 2007 року в порядку, визначеному чинним законодавством та умовами укладеного договору, в якому буде визначено таку істотну умову договору як орендна плата.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 20.04.2012 року до 26.04.2012 року ДПІ була здійснена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства щодо правильності нарахування та сплати орендної плати за земельну ділянку за період з 1.07.2010 року до 31.03.2012 року, за наслідками якої 28.05.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог ст. 14 Закону України № 2535-ХІІ від 3.07.1992 року «Про плату за землю», п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України занижене податкове зобов'язання з орендної плати за землю, у розмірі 103 924,97 грн.

28 травня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /1464 щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з орендної плати, у розмірі 129 909,96 грн.

12 червня 2012 року Товариство звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою щодо скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № /1464 від 28 травня 2012 року.

3 серпня 2012 року Державна податкова служба України прийняла рішення щодо часткового скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № /1464 від 28 травня 2012 року в частині застосування штрафної санкції, у розмірі 7 422,44 грн.

22 жовтня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /2705 щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з орендної плати, у розмірі 122 487,52 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 14.08.2007 року між Товариством та Козинською селищною радою Обухівського району Київської області (далі - Селищна рада) був укладений договір оренди земельної ділянки на вул. Луговій, смт. Козин Обухівського району Київської області, загальною площею 42840 кв.м., строком на 49 років.

Відповідно до п. 5 даного договору встановлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, у розмірі 956 886,64 грн., а згідно з п. 9 цього договору орендна плата повинна бути сплачена орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 66 982,64 грн., (щомісячно 5 581,88 грн.).

30 травня 2011 року Товариство звернулося до Селищної ради із клопотанням щодо встановлення щорічної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 4-5% від її нормативної грошової оцінки.

15 червня 2011 року Селищна рада не прийняла рішення щодо зменшення орендної плати за земельну ділянку і 27 січня 2012 року Товариство звернулося до Селищної ради з клопотанням щодо повторного розгляду питання про зменшення йому орендної плати за користування земельною ділянкою.

17 лютого 2012 року Селищна рада прийняла рішення № 14 щодо задоволення клопотання Товариства та встановлення йому річної орендної плати за оренду земельної ділянки у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до зазначеного рішення селищному голові було доручено укласти з Товариством додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 14.08.2007 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.08.2007 року не приймались.

31 травня 2010 року Селищна рада прийняла рішення № 14 щодо затвердження нормативної грошової оцінки земельних ділянок смт. Козин Обухівського району Київської області без визначення суми цієї ділянки.

Відповідно до листа Управління Держкомзему в Обухівському районі Київської області № 03-15/1789 від 26.03.2012 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки переданої в оренду Товариству становить 2 048 513,16 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про плату за землю», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про плату за землю» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що Товариством правильно здійснене нарахування та сплата орендної плати за земельну ділянку за період з 1 липня 2010 року до 31 березня 2012 року.

Товариство зобов'язане нараховувати та сплачувати орендну плату за землю у відповідному розмірі лише після внесення змін до договору від 14 серпня 2007 року в порядку, визначеному чинним законодавством та умовами укладеного договору.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.