Справа № 816/1483/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1483/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2015 року позивач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті до відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом України, на виплату допомоги на поховання в сумі 200 грн. 48 коп.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач в наданих до суду письмових запереченнях на позов, зазначав, що заявлена до відшкодування сума допомоги на поховання правомірно не була прийнята до заліку відділенням, оскільки у встановленому законодавством порядку не було встановлено зв'язку смерті потерпілого з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, що є необхідною підставою для проведення відшкодування як особам, які здійснили поховання померлого, так і органам Пенсійного фонду України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'яку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за жовтень 2014 року відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві не прийнято до заліку: суму допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до пункту 4 Порядку у розмірі 200 грн. 48 коп.

Судом встановлено, що відповідачем не враховані суми витрат на виплату допомоги на поховання у розмірі 200 грн. 48 коп., оскільки смерть потерпілого, на думку відповідача, не пов'язана із страховим випадком державного страхування.

Позивач не погодився з вказаними доводами відповідача у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 7 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 8 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

У разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров'я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 року № 826 затверджений Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку факт наявності нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання засвідчується документами, передбаченими Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях.

Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України (пункт 2 Порядку).

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд вважає, що обовязок щодо виплати допомоги на поховання застрахованої особи покладено на відповідача лише у випадку смерті застрахованої особи внаслідок настання страхового випадку, визначеного у статті 13 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", і настання якого законодавець повязує з наявністю причинного звязку між смертю потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно довідки про суму допомоги на поховання від 05 листопада 2014 року ОСОБА_3 була виплачено допомогу на поховання померлого ОСОБА_4 у розмірі 200 грн. 48 коп.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про наявність такого причинного звязку між смертю потерпілого та нещасним випадком, який стався за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві, або захворюванням, яке включено в перелік професійних захворювань, позивачем до суду не надано, в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги про стягнення витрат на виплату допомоги на поховання задоволенню не підлягають.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах про стягнення коштів, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький