Справа № 804/6625/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р. Справа № 804/6625/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Конєвої С.О.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради про стягнення 320 122,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015р. Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради та просить стягнути кошти з відповідача на користь бюджету в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 320122,70 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача як платник податків та має новостворений податковий борг в сумі 320122,70грн., який виник у зв'язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов'язань по податкових деклараціях з ПДВ за період з квітня 2014р. по лютий 2015р., окрім того, на особовому рахунку відповідача рахується пеня у розмірі 1088,70грн., нарахована відповідачеві в порядку ст.129 Податкового кодексу України. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо примусового стягнення податкового боргу та у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України на адресу відповідача була направлена засобами поштового зв'язку податкова вимога №1236 від 29.06.2011р., яка була отримана відповідачем 03.08.2011р. У зв'язку з тим, що податковий борг відповідача з податку на додану вартість залишається непогашеним, позивач просить стягнути вищезазначену суму боргу з відповідача у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак 10.06.2015р. надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника Лівобережної ОДПІ, при цьому, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 46).

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак, 04.06.2015р. засобами електронного зв'язку направив до суду заяву в якій просить розглянути дану справу без участі представника відповідача, при цьому, у заяві відповідач зазначив, що з 01.01.2014р. не здійснює будь-яких операцій щодо нарахування заборгованостей та розміру квартирної плати споживачам, і не отримує на свої рахунки з цього приводу жодної копійки, не має фінансової можливості сплачувати податковий борг (а.с. 41 - зворот).

Згідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, клопотання позивача та заяву відповідача про розгляд справи без участі представників позивача та відповідача, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представників сторін за наявними у справі доказами та у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін, у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради зареєстроване як юридична особа 10.09.2003р. за адресою: 49051, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Осіння, буд.9Б та знаходиться на податковому обліку як платник податків у Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.03.2015р. та Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 10.06.2015р. (а.с. 6-7, 43-45).

Із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач подав до податкової інспекції податкові декларації з ПДВ, а саме:

- № від 16.05.2014р. за квітень 2014р. на суму ПДВ 63797,00грн. (а.с.9-10);

- № від 18.06.2014р. за травень 2014р. на суму ПДВ 87572,00грн. (а.с. 11-12);

- № від 14.07.2014р. за червень 2014р. на суму ПДВ 54689,00грн. (а.с.13-14);

- № від 15.08.2014р. за липень 2014р. на суму ПДВ 28704,00грн. (а.с.15-16);

- № від 05.09.2014р. за серпень 2014р. на суму ПДВ 20164,00грн. (а.с.17-18);

- № від 14.10.2014р. за вересень 2014р. на суму ПДВ 3819,00грн. (а.с.19-20);

- № від 13.11.2014р. за жовтень 2014р. на суму ПДВ 43074,00грн. (а.с. 21-22);

- № від 16.12.2014р. за листопад 2014р. на суму ПДВ 11223,00грн. (а.с. 23-24);

- № від 16.01.2015р. за грудень 2014р. на суму ПДВ 3587,00грн. (а.с.24-26);

- № від 18.02.2015р. за січень 2015р. на суму ПДВ 1437,00грн. (а.с.27-29);

- № від 17.03.2015р. за лютий 2015р. на суму ПДВ 968,00грн. (а.с. 30-31).

За п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

П.203.2 ст.203 Податкового кодексу України передбачає, що сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до ст.54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Таким чином, з урахуванням зазначених норм відповідач повинен був самостійно сплатити суму грошового зобов'язання за податковою декларацією з ПДВ № від 16.05.2014р. за квітень 2014р. - у строк до 30.05.2014р., отже, податковий борг виник - 02.06.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 18.06.2014р. за травень 2014р. - у строк до 30.06.2014р., отже, податковий борг виник - 01.07.2014р., за податковою декларацією з ПДВ № від 14.07.2014р. за червень 2014р. - у строк до 30.07.2014р., отже, податковий борг виник - 31.07.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 15.08.2014р. за липень 2014р. - у строк до 30.08.2014р., отже, податковий борг виник - 01.09.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 05.09.2014р. за серпень 2014р. - у строк до 30.09.2014р., отже, податковий борг виник - 01.10.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 14.10.2014р. за вересень 2014р. - у строк до 30.10.2014р., отже, податковий борг виник - 31.10.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 13.11.2014р. за жовтень 2014р. - у строк до 30.11.2014р., отже, податковий борг виник - 01.12.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 16.12.2014р. за листопад 2014р. - у строк до 30.12.2014р., отже податковий борг виник - 31.12.2014р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 16.01.2015р. за грудень 2014р. - у строк до 30.01.2015р., отже, податковий борг виник - 31.01.2015р.; за податковою декларацією з ПДВ № від 18.02.2015р. за січень 2015р. - у строк до 02.03.2015р., отже, податковий борг виник - 03.03.2015р.; за податковою декларацією № від 17.03.2015р. за лютий 2015р. - у строк до 30.03.2015р., отже, податковий борг виник - 31.03.2015р.

Відповідач у вказані строки суму узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ не сплатив.

Згідно даних наведених у позові та копій податкових декларацій з ПДВ за спірний період вбачається, що податковий борг відповідача у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань по податкових деклараціях з ПДВ за квітень 2014р. - лютий 2015р. складає у загальній сумі 319034,00грн. (а.с. 9-31).

Згідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Так, на виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, з метою вжиття заходів, щодо погашення податкового боргу Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» №1236 від 29.06.2011р. на суму 32591,06грн., яка отримана відповідачем 03.08.2011р., що підтверджується копією корінця відповідної податкової вимоги та копією поштового повідомлення (а.с. 8).

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний Суд України у інформаційному листі від 23.04.2012р. № 1044/11/13а.

Підпунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтями 16, 36 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач доказів погашення податкового боргу з ПДВ за поданими ним самостійно податковими деклараціями у встановлені законом строки в сумі 319034,00грн. суду не надав.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу з ПДВ по податкових деклараціях з ПДВ за квітень2014р.-лютий 2015р. є обґрунтованими та факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства доведений належними доказами, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

В той же час, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 1088,70грн. з огляду на те, що позивач не надав суду обґрунтованого розрахунку суми нарахованої пені із зазначенням суми боргу з якої вона нарахована у порушення вимог ст.129 Податкового кодексу України.

При цьому, судом не приймається до уваги надана історія недоїмки платника податків з огляду на те, що вказаний вище документ не підписаний посадовою особою контролюючого органу та містить більшу суму пені ніж заявлена до стягнення і не містить посилань на суму податкового боргу та періоди нарахування пені.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення основної суми боргу по податкових деклараціях з ПДВ з квітня 2014р. по лютий 2015р. в сумі 319034,00грн., а в частині стягнення пені у сумі 1088,70грн. слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради про стягнення 320 122,70 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради (49051, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Осіння, буд.9Б ; ) на користь Державного бюджету України () - податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 319034грн. 00коп. (триста дев'ятнадцять тисяч тридцять чотири гривні 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва