Справа № 2-а-2125/11
Суддя: Кравченко І. М.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.11.2011 Справа № 2 А 2125/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Кравченко І.М.

при секретарі - Данильченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС м. Таврійськ при УДАІ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.09.2011 року він був зупинений інспектором ДАІ і стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. На підставі вказаного протоколу інспектором була винесена Постанова серії ВТ1 № 072580 від 20.09.2011 року, якою на нього було накладено штраф у розмірі 340 грн.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення йому було інкриміновано порушення п. 12.9 БПравил дорожнього руху України, а саме те, що 20 вересня 2011 року о 12 годині 22 хвилини, він керуючи транспортним засобом, марки Деу Нубіра, номерний знак НОМЕР_1, в населеному пункті м. Таврійськ, рухався зі швидкістю 90 км/год., тобто перевищив допустиму швидкість на вказаній місцевості на 30 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Візир№ 0912343.

Застосоване до нього адміністративне стягнення він вважає неправомірним, оскільки 20 вересня 2011 року , він, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3/н ВТ 0676 АО рухався по маршруту Херсон-Генічеськ зі швидкістю 75-80 км/год. Приблизно на 1-му км. шляху був зупинений інспектором ДПС роти ДПС м. Таврійськ при УДАІ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2, причиною зупинки на думку інспектора стало перевищення позивачем встановленої в населеному пункті максимальної швидкості руху на 30 км., що є порушенням вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. На вимогу позивача про надання карти маршруту патрулювання інспектор ДПС проігнорував, що ставить під сумнів правомірність патрулювання інспектора на вищезазначеній ділянці автошляху.

Згідно визначення ПДР України населений пункт - забудована територія, в'їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.1 в стандартах, що регулюють встановлення дорожніх знаків, і у ПДР міститься вимога: "Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги". В коментарях до ПДР вказано, що якщо дорога проходить повз забудову, а відповідних знаків немає, то водій повинен вважати, що знаходиться в населеному пункті. Тобто, стає зрозумілим, що основною ознакою населеного пункту є забудова. Дорожніх знаків які б вказували на належність до населеного пункту ділянки автошляху де він був зупинений інспектором ДПС та й жодних забудов, які є основною ознакою населеного пункту не було. Отже дана ділянка дороги не проходить в населеному пункті, тому що прилегла територія не підпадає під визначення п. 1.10 ПДР України, а відповідно і безпідставним є встановлення обмеження максимальної швидкості руху до 60 км/год.

Зі слів інспектора ДПС швидкість автомобіля позивача була зафіксована за допомогою вимірювача швидкості ВІЗІР. Згідно до вимог ст. 9 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. На прохання позивача надати дані про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні,сертифікат відповідності, похибки при вимірюваннях інспектором ДПС надано не було. В постанові у справі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, чи пройшов прилад "Візір", яким було проведено фотозйомку, повірку або державну метрологічну атестацію. До того ж, співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

Просить суд скасувати постанову серії ВТ1 № 072580 від 20.09.2011 року по справі про адміністративне правопорушення відносно нього, як незаконну.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 170627 від 20.09.2011 року позивачу було інкриміновано порушення п. 12.9 Б Правил дорожнього руху України, а саме те, що 20 вересня 2011 року о 12 годині 22 хвилини, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, марки Деу Нубіра, номерний знак НОМЕР_1, в населеному пункті м. Таврійськ, рухався зі швидкістю 90 км/год., тобто перевищив допустиму швидкість на вказаній місцевості на 30 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Візир№ 0912343.

Згідно до постанови серії ВТ1 № 072580 від 20.09.2011 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, не надання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України не надав заперечення проти позову та докази правомірності свого рішення, так на підставі наявних доказів суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення так як його вина не доведена належними доказами.

Оцінивши та дослідивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, ст. 122, 247 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову посадової особи інспектора ДПС роти ДПС м. Таврійськ при УДАІ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 серії ВТ1 № 072580 від 20.09.2011 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. визнати незаконною та скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Постанова місцевого загального суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Кравченко