Справа № 814/1753/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

18 червня 2015 року Справа № 814/1753/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О. розглянув у порядку письмового адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54028
доДержавної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, вул. Котовського, 28, м. Миколаїв, 54010
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаОСОБА_2, АДРЕСА_1,54028
пропро скасування відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (номер запису 1137256 від 24.05.2013), які були зроблені на підставі рішення суду від 29.06.2011 р.,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, м. Миколаїв про скасування відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ( номер запису 1137256 від 24.05.2013 року), які були зроблені на підставі рішення суду від 29.06.2011 року.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що він є власником 1/2 квартири АДРЕСА_2 а у м. Миколаєві, але зареєструвати за собою це право він не має можливості, оскільки на підставі рішень суду за його колишньою жінкою ОСОБА_2 двічі було зареєстровано її право на 1/2 частину квартири.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, просить суд розглянути справу на розсуд суду.

Сторони надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.

Третя особа в судове засідання не зявилась про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст.ст.122, 128 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

ОСОБА_2 після розлучення з позивачем звернулась до суду з позовом про розподіл майна та визнання за нею право власності на квартиру. Ленінський районний суд прийняв заочне рішення від 29.06.2011 року про визнання право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. На підставі цього рішення суду ОСОБА_2Ю зареєструвала 24.05.2013 року у Державній реєстраційній службі право власності на 1/2 частину квартири.

Ухвалою суду від 22.07.2013 року по справі № 2-п/489/50/2013 Ленінський районний суд м. Миколаєва скасував заочне рішення суду від 29.06.2011 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2013 року за ОСОБА_2Ю було визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.11.2013 рішення від 10.10.2013 року було залишено без змін.

27 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було прийнято додаткове рішення та доповнена резолютивна частина рішення суду від 10.10.2013 року про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину АДРЕСА_4. Додаткове рішення набрало законної сили 08.05.2015 року.

Після того, як додаткове рішення набрало законної сили позивач звернувся до відповідача, який в усній формі пояснив, що для скасування запису необхідно позивачу звернутись до суду. З травня 2015 року позивач зрозумів, що його право власності порушено, оскільки він не може зареєструвати за собою свою власність та розпорядитись нею.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, ОСОБА_2 зареєструвала за собою двічі право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 на підставі рішення суду від 29.06.2011 року та 10.10.2013 року. Рішення суду від 29.06.2011 року скасовано ухвалою суду від 22.07.2013 року.

Оскільки право власності на Ѕ частину квартири від 24.05.2013 року відбулось на підставі рішення, яке скасовано, то державна реєстрація номер запису 1137256 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 8 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості ( ст.11 КАС України).

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 11,71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати запис державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно № 1137256 від 24.05.2013 року, зроблений на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2011 року.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 74 грн. ( сімдесят чотири грн.) з Державного бюджету України , сплачений квитанцією № ПН1091 від 05.06.2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. О. Гордієнко