Справа № 826/6320/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6320/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС Проект» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМС Проект» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 року №09.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 травня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представників Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» (), ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» () за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

В ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено порушення Позивачем вимог: п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.п.201.4, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 111 321,00 грн.

За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено акт від 10.12.2014 року №1199/26-55-22-09/30304209 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТМС Проект» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» (код за ), ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» (код за ) за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року».

На підставі вказаного акту Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року №09 про збільшення податкових зобов»язань за платежем податок на додану вартість за основним платежем 111 321,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 27 830,00 грн.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції

В основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

Відповідно пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Положеннями п.п.201.1, 201.4, 201.10 ст.201 Кодексу визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

В матеріалах справи міститься договір поставки від 25 червня 2014 року №257614, укладений між ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» (постачальник) та Позивачем (покупець), за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього певні грошові суми. Предметом поставки є визначений товар, найменування, кількість та асортимент якого визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Згідно розділу 2 вказаного договору, постачальник зобов»язується поставити товар на склад покупця та передати супровідні первинні бухгалтерські документи, як то рахунок-фактура, видаткова, податкова накладна. Право власності на товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника за видатково-прибутковою (товаротранспортною) накладною.

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних від 10 липня 2014 року №54, від 14 липня 2014 року №88, від 23 липня 2014 року №170, від 28 липня 2014 року №294 вбачається, що Позивачем придбано товар, детальний перелік якого зазначений в видаткових накладних.

На підтвердження здійснення замовлень та отримання товарів за вказаним договором Позивачем надано копії рахунків-фактур від 10 липня 2014 року №1007/38, від 14 липня 2014 року №1407/35, від 23 липня 2014 року №2307/45, від 28 липня 2014 року № 2807/54 та довіреностей на отримання товару від 10 липня 2014 року №59, від 14 липня 2014 року №60, від 23 липня 2014 року №61, від 28 липня 2014 року №62.

ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» виписано Позивачу податкові накладні від 10 липня 2014 року №54, від 14 липня 2014 року №88, від 23 липня 2014 року №170 та від 28 липня 2014 року №294.

Оплата за придбаний товар здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується виписками з банківського рахунку.

Також, в матеріалах справи міститься договір поставки від 28 квітня 2014 року №140428, укладений між ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» (постачальник) та Позивачем (покупець), за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього певні грошові суми. Предметом поставки є визначений товар, найменування, кількість та асортимент якого визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Розділом 2 зазначеного договору визначено обов'язок постачальника поставити товар на склад покупця та передати супровідні первинні бухгалтерські документи, як то рахунок-фактура, видаткова, податкова накладна. Право власності на товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника за видатково-прибутковою (товаротранспортною) накладною.

З видаткових накладних від 07 липня 2014 року №55, №56 вбачається, що Позивачем придбано товар, детальний перелік якого зазначений в видаткових накладних.

На підтвердження здійснення замовлень та отримання товарів Позивачем надано копії рахунків-фактур від 07 липня 2014 року №46-0707, 47-0707 та довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей від 07 липня 2014 року №57, 58.

В свою чергу, ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» виписало Позивачу податкові накладні від 07 липня 2014 року №55, 56.

На підтвердження здійснення безготівкової оплати за придбаний товар, Позивачем надано виписки з банківського рахунку.

З наданих документів вбачається, що Позивачем задекларовано податок на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» та ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» у зв'язку з придбанням товару.

Відповідно п.198.2 ст.198 Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.201.8 ст.201 Кодексу, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Зі змісту наявної в матеріалах справи виписки з ЄДРПОУ серія АГ №169266 вбачається, що основним видом діяльності Позивача є оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього. Юридична адреса Позивача - м.Київ, вул.Звіринецька, 63.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься договір оренди від 04 січня 2011 року №1503, продовженого/доповненого додатковою угодою від 30 грудня 2011 року, від 31 грудня 2012 року, від 01 листопада 2013 року укладеного між Позивачем та Інститутом технічної теплофізики НАН України.

Згідно вказаного договору, Позивач орендує одну кімнату №414 на 4 поверсі 1 корпусу площею 21,2 кв.м, розміщену за адресою: 03057, м. Київ, вул. Желябова, 2-а.

Актом прийому-передачі від 04 січня 2011 року до договору оренди від 04 січня 2011 року №1503, Позивачу передано вищезазначене приміщення.

Приміщення використовуються для тимчасового зберігання, комплектації, пакування придбаних матеріалів, товарів перед відправкою замовникам.

Отже, Позивачем товари, придбані у ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» та ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА», що використовуються як напівфабрикат у виробництві електронних товарів, були реалізовані ТОВ «Компанія «ЮГАС» згідно договору купівлі-продажу від 28 серпня 2013 року №FND-35 (43-28.08/13) та ТОВ «Медична техніка» згідно договору поставки від 27 грудня 2013 року № 3795-21.4/5.

На підтвердження вказаних обставин, Позивачем надано копії рахунків-фактур, видаткових та податкових накладних, а також копії довіреностей на отримання ТМЦ від Позивача.

В матеріалах справи містяться роздруківки коротких технічних характеристик товару, придбаного Позивачем у ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» та ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» та в подальшому реалізованого в рамках здійснення власної господарської діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що господарські операції Позивача з ТОВ «ЕКОЛАЙН-СТ» та ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності Позивача при здійсненні вказаних операцій.

На момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти були зареєстровані як юридичні особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у встановленому законом порядку.

Доказів на підтвердження того, що контрагент Позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, податковим органом не надано.

Таким чином, надання платником податків контролюючому органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Згідно ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності дій суб»єкта владних повноважень при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 року №09, оскільки Позивачем обгрунтовано сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, а тому оскаржуване рішення суб»єкта владних повноважень підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 02 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.