Справа № 819/3538/14-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 876/2287/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Сідого С.В.,

від відповідача - Рацина Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015року у справі №819/3538/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан-3» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішення №, № від 19.10.2014,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року Товариств з обмеженою відповідальністю «Агролан-3» звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області, в якому просив визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 № та податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 № .

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області форми «Р» № від 09 жовтня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області форми «В4» № від 09 жовтня 2014 року.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить таку скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2014 року працівниками Головного управління Міндоходів у Тернопільській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агролан-3" з питань повноти визначення та своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку за період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р., податку на додану вартість за період з 01.01.2012р. по 31.07.2014р. та іншого законодавства.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки №7326/22-10/36143978 від 29.09.2014р, згідно якого встановлено факт порушення п.185.1 ст. 185, п.187.1ст. 187, абзацу "а" пп. 209.15.1 п. 209.15 ст.209 та п.238.1 ст. 238 Податкового кодексу України.

09 жовтня 2014 року Тернопільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області на підставі зазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 09.10.2014, яким згідно з пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до абз. 4 п.123.1 абз.2 п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України ТОВ "Агролан-3" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)", на суму 368593,50 гривні, з яких: 245729,00 - основний платіж, 122864,50 гривні - штрафні (фінансові) санкції та податкове повідомлення - рішення форми "В4" № від 09.10.2014, яким згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України ТОВ "Агролан-3" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 11729,00 гривень.

Як вбачається з акту перевірки №7326/22-10/36143978 від 29.09.2014р., посадовими особами податкового органу було встановлено порушення ТОВ "Агролан-3" п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, абзацу "а" пп. 209.15.1 п. 209.15 ст.209 та п.238.1 ст. 238 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податку на додану вартість в декларації по спеціальному режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства, які підлягають перерахуванню на спеціальний рахунок у сумі 245729 грн., в тому числі по періодах: за лютий 2013р - 11579,00 грн., березень 2013р.-53693,00 гри., червень 2013 року - 35289,00 грн., серпень 2013р. - 64837,00 грн., квітень 2014 року - 80331,00 грн., та завищення значення рядка 24 за липень 2014р. на суму 11729,00 грн., в результаті виявлених порушень відображених в п.3.2.1 та 3.2.2 акту перевірки, занижено податок на додану вартість в декларації по загальному режиму всього у сумі 245729 грн., в тому числі по періодах: лютий 2013 року - 13658,00 грн., березень 2013 року - 51614,00 грн., квітень 2013 року - 1438,00 грн., травень 2013 року - 5990,00 грн., червень 2013 року - 27861,00 грн.. липень 2013 року - 10990,00 грн., серпень 2013 року -53847,00 грн., квітень 2014 року - 80331,00грн. та занижено значення рядка 24 декларації за липень 2014р. на суму -11729 грн., в результаті виявлених порушень відображених в п.3.2.1 та 3.2.2 акту перевірки.

Такого висновку посадові особи Тернопільської ОДПІ під час проведення перевірки дійшли внаслідок того, що для здійснення господарської діяльності ТОВ "Агролан - 3" використовує для виготовлення власної сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації земельні ділянки фізичних осіб (пайовиків) на території Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області в 2013 році на площі 721,0 га, в 2014 році - 721,0 га. Оренда зазначених земельних ділянок здійснюється на підставі договорів оренди, укладених з фізичними особами - власниками земельних паїв.

Частина вказаних договорів пройшла державну реєстрацію, а саме в 2013 році - площі у розмірі 560,3511 га, в 2014 році - 554,0523 га.

Однак, всупереч вимог ст. 18 Закону України "Про оренду землі" частина договорів оренди землі, які використовуються ТОВ "Агролан - 3" для виготовлення власної сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації не пройшли державної реєстрації, а саме в 2013 році - 160,6489 га, в 2014 році - 166,9477 га.

Таким чином, податковим органом зроблено висновок, що при використанні у господарській діяльності земельних ділянок, договори оренди на які не пройшли державної реєстрації, ТОВ "Агролан - 3" втрачає право на застосування спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість в частині вирощеної продукції (або продуктів її переробки) на земельних ділянках, що використовуються на підставі договорів оренди, які не пройшли державної реєстрації. Тобто, при визначені суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість по скороченій декларації ТОВ "Агролан - 3" до складу такого зобов'язання має відносити лише реалізацію продукції, вирощеної на належним чином оформлених та зареєстрованих земельних ділянках. Реалізація продукції, вирощеної підприємством на земельних ділянках, що використовуються на підставі договорів оренди, які не пройшли державної реєстрації, повинна відноситись ТОВ "Агролан - 3" до складу податкового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній декларації, по якій відбуваються розрахунки з бюджетом.

Внаслідок таких висновків Тернопільською ОДПІ відповідно до визначеного відсотку земель, які використовувались без належної державної реєстрації для виготовлення власної сільськогосподарської продукції для її подальшої реалізації, було зменшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість по скорочених деклараціях відповідних звітних періодів та відповідно збільшено податкові зобов'язання з податку на додану вартість в деклараціях по яких проводяться розрахунки з бюджетом, а саме за період січень 2013 року - грудень 2013 року на 22,33% та за період січень - липень 2014 року на 23,16%.

Відповідно до п. 209.6 ст. 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені пунктом 209.11 статті 209 Податкового кодексу України, відповідно до якого, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку.

Таким чином, визначальним для встановлення права особи застосовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість є дотримання сільськогосподарським товаровиробником критерію щодо питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно.

При цьому сільськогосподарськими відповідно до пункту 209.7 статті 209 Податкового кодексу України вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Відповідно, єдиними критеріями для віднесення товарів до сільськогосподарських для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість є належність цих товарів до певної товарної групи, а також створення цих товарів у процесі діяльності, визначеної пунктом 209.17 статті 209 Податкового кодексу України (які також визначаються за відповідними групами класифікатора видів економічної діяльності).

Якщо товари відповідають визначеним товарним групам та отримані в результаті здійснення діяльності, що відповідає визначеним видам, вони є сільськогосподарськими і повинні враховуватися при визначенні питомої ваги сільськогосподарських товарів для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість. В інших випадках, зокрема, в разі недотримання вимог щодо оформлення земельних ділянок, які використовуються при виробництві сільськогосподарських товарів, відсутні підстави для застосування до особи загальних правил оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, у податкових органів відсутні підстави для застосування будь-яких негативних наслідків до платників фіксованого сільськогосподарського податку та осіб, що застосовують спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість сільськогосподарської діяльності, у разі недотримання останніми норм земельного законодавства щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок, якщо при цьому дотримано вимог законодавства податкового. Отже, податковими органами не може бути прийнято рішення про скасування реєстрації платника фіксованого сільськогосподарського податку з тих підстав, що платником не дотримано вимог щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок, які використовуються для вирощування сільськогосподарської продукції рослинництва. Так само сільськогосподарська продукція рослинництва, вирощена платником фіксованого сільськогосподарського податку на будь-яких використовуваних ним земельних ділянках, у тому числі орендованих, незалежно від стану державної реєстрації відповідних орендних договорів, не може оподатковуватися за іншими правилами, ніж у режимі фіксованого сільськогосподарського податку.

Аналогічним чином відсутні підстави для визначення особі податкових зобов'язань із податку на додану вартість за правилами загального режиму в разі, якщо такою особою дотримано питому вагу сільськогосподарських товарів у загальному обсязі реалізації.

При цьому, податкові органи наділені повноваженнями контролювати дотримання платниками податків норм податкового та окремих норм господарського законодавства у випадках, прямо передбачених законом. Функції контролю за дотриманням норм земельного законодавства до повноважень органів державної податкової служби не належить. Відповідно, порушення платниками норм іншого законодавства, дотримання якого не контролюється органами державної податкової служби, не можуть бути підставою для застосування відповідальності, передбаченої нормами Податкового кодексу України.

На підтвердження того, що ТОВ "Агролан-3" відповідає критеріям передбачених п. 209.6 та 209.17 ПК України ним надано наступні документи: копія витягу з ЄДР №904925 в якому основним видом діяльності ТОВ "Агролан-3" є 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2013 рік де визначено частка сільськогосподарського товаровиробництва в загальній сумі доходу ТОВ "Агролан-3" та яка складає 99,74% і квитанція №2, що підтверджує подачу такого розрахунку в ТОДПІ; свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість №200098611, в якому зазначено, що ТОВ "Агролан-3" з 01.02.2010р. зареєстрований суб'єктом спеціального режиму оподаткування, а дата початку дії свідоцтва з 08.01.2013р. В цьому свідоцтві зазначено і перелік основних видів діяльності ТОВ "Агролан-3" відповідно до КВЕД, та відповідність їх п. 209.17 ПК України; заява про реєстрацію сільськогосподарського підприємства, як суб'єкта спеціального режим оподаткування ПДВ №3806 від 28.12.2012р. в якій зазначено відомості стосовно видів діяльності відповідно до КВЕД та п. 209.17 ПК України. Також в заяві зазначено стосовно вартості товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних періодів, та питома вага в них сільськогосподарських товарів за видами діяльності зазначеними в заяві; податкову декларацію з ПДВ за грудень 2013 року в додатку №9 до якої зазначено обсяги постачання сільськогосподарських товарів за кожен місяць 2013 року, питома вага яких в загальному обсязі постачання за 2013 рік складає 100% та квитанція №2 від 15.01.2014р., що підтверджує подачу податкової декларації ТОДПІ.

За наведених обставин, безпідставним є висновок відповідача щодо застосування абзацу "а" пп. 209.15.1.пункту 209.15 ст.209 Кодексу, відповідно до якого, виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит: а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів, а також не погоджується із твердженням відповідача щодо застосування до спірних правовідносин п.209.6 ст. 209 ПК України стосовно земельних ділянок, що використовуються сільськогосподарським товаровиробником - суб'єктом спеціального режиму сплати ПДВ, повинно бути оформлено або право власності, або право оренди у загальновстановленому порядку.

Відповідачем Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Тернопільській області не надано достатніх та беззаперечних доказів, щодо виявлення в ході перевірки ТОВ "Агролан-3" порушень, що свідчить про ведення ТОВ "Агролан-3" податкового обліку з дотриманням встановленого порядку, а отже податковий орган надав неправильну оцінку первинним документам та іншим доказам, внаслідок чого зроблено помилкові висновки в акті перевірки, а винесені податкові повідомлення - рішення є неправомірним.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а оскаржені податкові повідомлення - рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції рішення №, № від 09.10.2014 року підлягають до скасування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі № 819/3538/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 30.06.2015