Справа № 7418/10/1570
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 7418/10/1570

Категорія: 9 Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія Уран-Інвест" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія Уран-Інвест" до Державної фінансової інспекції в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління обласної ради з майнових відносин, про визнання вимоги недійсною, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до ДФІ в Одеській області про визнання недійсною вимоги "Про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності" №15-05-33-15/5502 від 08.07.2010 року, в частині зобов'язання Управління обласної ради з майнових відносин відобразити в обліку дебіторську заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія Уран-Інвест", в сумі 519789 грн., вжити заходів із стягнення даної заборгованості і зменшити кредиторську заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія Уран-Інвест", на суму 121932,80 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року - в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки там обставинам, що оскаржувана вимога ДФІ безпосередньо зачіпає права та майнові інтереси підприємства, а тому вона підлягає оскарженню в суді як рішення суб'єкта владних повноважень, яке безпосередньо впливає на права та обов'язки позивача.

Відповідачем не надано заперечень на апеляційну скаргу, проте у суді першої інстанції зазначено, що за результатами проведеної ревізії, Інспекцією встановлено завищення витрат з боку третьої особи щодо здійснення будівельних робіт, які виконано позивачем, а тому вищевказана вимога ДФІ є правомірною.

Третьою особою також не надано заперечень на апеляційну скаргу, проте у суді першої інстанції зазначено, що Управління не має жодних зауважень щодо якості проведених робіт та використаних матеріалів, а ціна сплачена позивачу, визначена у відповідному договорі, тобто висновки ДФІ щодо перевищення витрат - є необґрунтованими та не доведеними належними доказами.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з з 24.02.2010 року по 21.05.2010 року відповідачем проведено планову ревізію фінансово - господарської діяльності Управління обласної ради з майнових відносин, за період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року, про що складено акт ревізії №05-13/334 від 31.05.2010 року, яким встановлено певні порушення, в тому числі, по взаємовідносинам із ТОВ «Консалтингова компанія Уран-Інвест» за перевіряємий період.

Порушення полягає у тому, що генпідрядником TOB «Консалтингова компанія Уран-Інвест» не підтверджено вартість виконаних робіт первинними документами бухгалтерського обліку (підтверджена лише в частині виконаних субпідрядниками робіт), що є порушенням п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.3.3.2 ДБН Д. 1.1-1-2000 «Правил визначення вартості будівництва».

Після проведеної ревізії відповідачем прийнято оскаржувану вимогу "Про усунення фінансових поршень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності" №15-06-33-15/5502 від 08.07.2010 року, якою вимагається від Управління обласної ради з майнових відносин провести певні дії, що відображені в п.1-п.6 цієї вимоги, а саме: відобразити в обліку дебіторську заборгованість підрядних організацій, на загальну суму 533798,40 грн., в тому числі, «КК Уран-Інвест» - 519789 грн.; провести претензійно-позовну роботу з підрядниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт, а в іншому випадку - стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірах, встановлених ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України. Також, у вказаному пункті вимоги зазначено, що на суму завищення вартості робіт, які не було оплачено, необхідно зменшити кредиторську заборгованість підрядних організацій, в т.ч., TOB «КК Уран-Інвест», в сумі 121932,80 грн.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки оскаржуваною вимогою безпосередньо не порушено права та майнові інтереси позивача, так як оскаржувану вимогу винесено щодо замовника проведених робіт - Управління обласної ради з майнових відносин, якою дане рішення відповідача не оскаржено.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, яка діяла на час проведення ревізії та винесення спірної вимоги) - головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судовою колегією встановлено, що позивачем оскаржено вимогу ДФІ "Про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності" №15-05-33-15/5502 від 08.07.2010 року, в частині зобов'язання Управління обласної ради з майнових відносин відобразити в обліку дебіторську заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія Уран-Інвест", в сумі 519789 грн., вжити заходів із стягнення даної заборгованості і зменшити кредиторську заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія Уран-Інвест", на суму 121932,80 грн.

Колегія суддів вважає, що вищевказаними нормами Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) та відповідним положення про КРУ - органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Крім того судова колегія зазначає, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача, проте у даній справі оскаржуване рішення відповідача не містить в собі вимоги безпосередньо до позивача, а підконтрольна установа, щодо якої винесено оскаржувану Вимогу, її не оскаржила у встановленому порядку, а тому відсутні підстави для захисту прав, свобод і інтересів позивача з боку відповідача.

Такої правової позиції додержується й Верховний Суд України у своєму рішенні від 10.02.2015 року (що є обов'язковим для врахування судами при розгляді подібних правовідносин) та Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 26.03.2013 року по аналогічній справі №К/9991/58375/11.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія Уран-Інвест" - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло