Справа № 2-а/710/3088/11 2-а/306/14/14
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 876/5794/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

за участю секретаря Корнієнко О. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2014 року по справі № 2-а/710/3088/11, 2-а/306/14/14 за позовом ОСОБА_4 до Полянської сільської ради, Комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання дій реєстратора неправомірними та зобовязання внесення змін,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Полянської сільської ради, Комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання дій реєстратора неправомірними та зобовязання внесення змін.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням представником відповідача ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Зокрема апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає доведеними; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення процесуальних строків звернення до суду, порушення норм матеріального та процесуального права.

А саме апелянт вказує на те, що в процесі судового розгляду належними, допустимими та достатніми доказами встановлено, що відповідач, ОСОБА_5, та її колишній чоловік, ОСОБА_6 володіли, користувалися та розпоряджалися спірною кімнатою з 1989 року. На початку лютого 2010 року, після добудови до неї прихожої ванної та дитячої кімнати, отримала свідоцтво на право власності на вказане приміщення, про що достовірно знав позивач. Вказаний факт підтверджений в судовому засіданні як позивачем так і відповідачем. Адміністративний позов ним подано тільки в середині 2011 року після спливу строків звернення до суду. Заяви про поновлення або продовження строку звернення до суду позивачем подано не було.

За даним фактом зверталися до суду першої інстанції з письмовим клопотанням про застосування вказаних норм процесуального права. Однак, наше клопотання та додані до нього документи залишено без огляду, дослідження та правової оцінки.

Крім того вважає, що між сторонами позивачем та відповідачем ОСОБА_5, існують цивільно-правові відносини - спір про право власності на вказану кімнату. А при таких обставинах, відповідно до частини 2 статті 2 та пункту 1 статті 3 КАС України дана справа повинна розглядатися у відповідності з нормами ЦПК України.

Поряд з цим зазначає, що ОСОБА_7 право власності на будинок № 21 вул. Духновича с. Поляна Свалявського району провів незаконно, право власності на нього не набув, однак довести вказану обставину відповідач не зміг, оскільки рішення у справі прийнято поспішно, без його участі, хоча від явки в судове засідання не ухилявся.

Окрім того із технічних умов № 665 на газопостачання від 11 травня Полянською сільською радою Свалявського району слідує, що спірна кімната зареєстрована, як окреме дворогосподарство подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Однак, вказаний документ належним чином не оглянуто та не досліджено.

В судовому засіданні представник відповідача-апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив таку задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та дав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях.

Представники інших співвідповідачів в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, тому суд розглянув справу у їх відсутності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга належить до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (далі - Положення), державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 листопада 2009 року ОСОБА_4, 10 жовтня 1965 р. н., на підставі заповіту, посвідченого Полянською сільською радою 8 лютого 1992 року є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_8, а саме житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться в с. Поляна по вул.. Духновича (леніна),121 Свалявського району Закарпатської області, належного померлому на підставі свідоцтва про право власності виданого Полянською сільською радою 21.11.1973 року та зареєстрованого в Свалявському техінвентарбюро за №28721886. Житловий будинок загальною площею 131,20 м2, житлова площа 70 м2 ОСОБА_4 07 грудня 2009 року отримав витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КУП "Свалявське РБТІ" на житловий будинок за зазначеною вище адресою.

Матеріалами справи підтверджується, що 1 лютого 2010 року відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: с. Поляна вул. Духновича,121А, загальною площею 50,7 м2, житлової 26 м2. КУП "Свалявське РБТІ" на житловий будинок було виготовлено інвентарну справу та експлікацію внутрішніх площ до плану житлового будинку де зазначено спірну житлову кімнату площею 14 м2.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується, із судом першої інстанції в тому, що позовна вимога про винесення комунальним унітарним підприємством «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації» запису щодо права власності на нерухоме майно, а саме житлової кімнати під № 2 площею 14 м2 будинку є підставною.

Поряд з цим не витримують критики посилання апелянта на пропущення строку звернення до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до того ж суду однак в порядку ЦПК і ухвалою від 13 травня 2011 року йому було відмовлено у відкритті провадження, а в липні 2011 року позивач звернувся з аналогічним позовом в порядку КАС України.

Окрім того доводи апелянта про те, що зазначений спір повинен розглядатися за правилами ЦПК України також не витримує критики, оскільки ухвалою Свалявського районного суду від 13 січня 2012 року (а.с.87) провадження у справі було закрито, оскільки суд прийшов до висновку, що даний спір не повинен розглядатися в порядку КАС України. Однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року згадане рішення скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини віднесені до юрисдикції адміністративного суду.

Крім того колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що встановлення права власності на обєкт не є компетенцією адміністративного суду, а відтак доводи апелянта суд оцінює критично.

Аналізуючи характер спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що в число відповідачів включено фізичну особу ОСОБА_3, яка не є субєктом владних повноважень чи владних управлінських функцій, що в свою чергу в силу вимог статті 17 КАС України виключає можливість бути відповідачем у справі за позовом фізичної особи. Відтак в частині вимог до ОСОБА_3 провадження в справі необхідно закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, а спір між фізичними особами може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки судом апеляційної інстанції виявлено порушення процесуального права, в частині залучення до участі в справі в якості відповідача фізичної особи ОСОБА_3 В іншій частині колегія суддів погоджується із рішення суду першої інстанції та вважає таке обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 157,160, 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2014 року у справі № 2-а/710/3088/11, 2-а/306/14/14 скасувати, в частині вимог до ОСОБА_3, та провадження в цій частині закрити. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Кузьмич С.М.

Судді: Гулид Р. М.

ОСОБА_9

Повний текст ухвали складено 25 червня 2015 року