Справа № 369/11594/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, філія «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», звернулась до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (даті по тексту також - відповідач) про скасування рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04.09.2014 року № 49/2211 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для обслуговування багатоквартирного житлового будинку в м.Боярка вул. Білогородська, 51 корпус 1, 2, 3, 4 КП Боярське ГВУЖКГ Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та поцесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2015 року відкрито провадження по справі та ухвалою справа призначена до розгляду на 03.02.2015 року.

03.02.2015 року позивач заявив клопотання про зупинення провадження по справі та судом було надано час позивачу до 12.02.2015 року на обґрунтування вказаного клопотання.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року провадження по вказаній справі було зупинено до набрання законної сили постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2015 року у справі №369/11593/14-а за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії Управління магістральних газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про скасування рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49/2210 від 04 вересня 2014 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою в м. Боярка вул. Білогородська, 51 Боярському управлінню магістральних газопроводів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року провадження по справі поновлено та справу призначено до розгляду на 25.06.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 вересня 2014 року відповідачем прийнято рішення № 49/2211 про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для обслуговування багатоквартирного житлового будинку в м. Боярка вул. Білогородська, 51 корпус 1, 2, 3, 4 комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Позивач вважає, що відповідач безпідставно, необґрунтовано, протиправно своїм рішенням № 49/2210 від 04.09.2014 року позбавив позивача права користування зазначеною земельною ділянкою, яка знаходиться в його користуванні на підставі наданого Державним актом серія ІІ-КВ № 003195 від 29.12.1997.

В зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача, так як у позивача відсутні правові підстави для користування земельною ділянкою, а також дозвіл на розроблення проекту землеустрою порушують право позивача на отримання спірної земельної ділянки у користування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з нгастукпних підстав.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Отже, указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 Земельного кодексу України України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, дев'ятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до частини 7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою жодним чином не порушує права позивача на отримання спірної земельної ділянки у користування, оскільки проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків сторін, оскільки п.5 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 1997 року виконавчим комітетом Боярської міської ради народних депутатів на підставі рішення Боярської міської ради народних депутатів №476 від 08.12.1997 року Боярському управлінню магістральних газопроводів було видано державний акт на право постійного користування землею, серія ІІ-КВ №003193, яким Боярському управлінню магістральних газопроводів надається земельна ділянка, площею 2,85 гектарів у постійне користування в межах згідно з планом землекористування, з цільовим призначенням: розміщення будівництва житлових будинків.

При цьому, на даний час, на земельній ділянці по вул. Білогородській, 51 в м.Боярка розташовані 1, 2, 3, 4 корпуси житлового будинку, який переданий в господарське відання та для обслуговування КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», як майно територіальної громади, а отже є комунальною власністю, що підтверджується Рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 07/334 від 13 жовтня 2006 року з переліком майна, який є невід'ємною частиною рішення № 07/334.

Відповідач, розглянувши листа Боярського ЛБУМГ від 27.12.2001 року про згоду на вилучення частини земельної ділянки, площею 1,4 га по вул. Білогородській, 51 та враховуючи рішення виконкому Боярської міської ради №138 від 27.04.1998 року, №431/1 від 07.12.1998 року, рішенням №02/79 від 23.05.2002 року вилучив земельну ділянку, площею 1,4 га, по вул. Білогородській, 51 з землекористування Боярського управління магістральних газопроводів та перевів її в землі запасу Боярської міської ради з цільовим призначенням, як землі житлової та громадської забудови.

03.10.2002 року рішенням Відповідача №09/302 за рахунок земель Боярського управління магістральних газопроводів надано дозвіл ДП "Дніпровський круг" на розміщення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, та відповідно акту вибору земельної ділянки; Боярське управління магістральних газопроводів погодило надання земельної ділянки на користь ДП "Дніпровський круг" для будівництва ним багатоквартирного житлового будинку.

Проте, рішення виконкому Боярської міської ради №02/79 від 23.05.2002 року в частині розроблення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування, у зв"язку з ліквідацією КП "Боярське міське управління житлово-комунального господарства" не реалізовано. Внаслідок чого, пунктом 4 рішення Відповідача №07/334 від 13.10.2006 року та додатком №1 до нього, корпуси 1, 2, 3, 4 будинку №51 по вулиці Білогородській, які розташовані на цій земельній ділянці, передані у повне господарське відання КП "БГВУЖКГ" Боярської міської ради, як майно територіальної громади, а отже є комунальною власністю.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради №45/2 від 09.09.2014 року КП "Боярське ГВУЖКГ" визначено виконавцем послуг та обслуговуючою організацією корпусу 6 житлового будинку №51 по вул. Білогородська, м. Боярка.

Всі вищезазначені рішення та акти прийняті Відповідачем, Позивачем не оспорювались та прийняті на підставі його згоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що попередніми рішеннями відповідача у Боярського управління магістральних газопроводів вже було вилучено земельну ділянку. Вказані рішення не були оскаржені ні Боярським управлінням магістральних газопроводів, ні позивачем, ні будь-ким іншим, а тому є чинними та обов'язковими для виконання.

Також, слід зазначити, що позивачем не підтверджено право на користування земельною ділянкою.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на земельній ділянці по вул. Білогородській, 51 в м.Боярка розташовані 1, 2, 3, 4 корпуси житлового будинку, який переданий в господарське відання та для обслуговування КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», як майно територіальної громади, а отже є комунальною власністю, що підтверджується Рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 07/334 від 13 жовтня 2006 року з переліком майна, який є невід'ємною частиною рішення № 07/334.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, а відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 003193 був виданий 29 грудня 1997 року виконавчим комітетом Боярської міської ради народних депутатів на підставі Рішення Боярської міської ради народних депутатів № 476 від 08.12.1997 яким Боярському управлінню магістральних газопроводів земельна ділянка 2,85 гектарів надається у постійне користування в межах згідно з планом землекористування.

Цільове призначення: розміщення будівництва житлових будинків.

Вищевказані будинки позивачем не будувалися, йому не належать та ним не обслуговуються.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що представник позивача не надав доказів того, що він має право користування спірною земельною ділянкою, так як земельна ділянка 2,85 гектарів була надана Боярському управлінню магістральних газопроводів.

Статтею 59 Господарського кодексу України визначено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється, зокрема, шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення).

У разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Отже, після реорганізації юридичній особі необхідно звернутись до органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування для надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, оскільки відповідно до ст. 125 та 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, представником позивача не надано доказів ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, звернення із такими заявами до відповідача.

Крім того, цільове призначення земельної ділянки є розміщення будівництва житлових будинків, а позивачем не надано доказів будівництва ним на спірній земельній ділянці.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно вважає, що позивач не довів своє право користування саме цією земельною ділянкою, яке супроводжується обов'язком по сплаті земельного податку, подання щорічних податкових декларацій про сплату земельного податку протягом всього періоду користування землею, наявністю цієї земельної ділянки на балансі позивача тощо відповідно до вимог Податкового кодексу України. Позивач не надав належних і допустимих доказів по виконанню ним вказаних обов'язків, пов'язаних з користуванням земельною ділянкою.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів в повній мірі погоджується яз висновком суду першої інстанції, що оскільки, державним актом серія ІІ-КВ №003193 від 29.12.1997 року посвідчено право користування земельною ділянкою, площею 2,85 га, а станом на 23.05.2002 року в землекористуванні Боярського управління магістральних газопроводів залишилась земельна ділянка, площею 1,45 га, яка не була сформована та зареєстрована відповідно до чинних норм законодавства та на сьогоднішній час за Позивачем право постійного користування на частину земельної ділянки, яка не була вилучена в землі запасу, не зареєстровано та не присвоєно кадастровий номер. Також представник Позивача підтвердив, що жоден з шести корпусів будинку № 51 по вулиці Білогородській в місті Боярка не будував, на баланс чи у власність не приймав, та не обслуговував, то позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржуване Рішення є похідним та було прийняте Відповідачем враховуючи прийняття Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області рішення № 49/2210 від 04 вересня 2014 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою в м. Боярка вул. Білогородська, 51 Боярському управлінню магістральних газопроводів» та №49/2212 від 04 вересня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 1 (один) рік для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в м. Боярка, вул. Білогородська, 51, корпус 6 КП Боярське ГВУЖКГ Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

При цьому, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про скасування рішення №49/2212 від 04 вересня 2014 року Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області відмовлено в повному обсязі.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року залишено без змін постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2015 року по справі №369/11593/14-а, в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі філії Управління магістральних газопроводів «КИЇВТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про скасування рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №49/2210 від 04 вересня 2014 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою в м. Боярка вул. Білогородська, 51 Боярському управлінню магістральних газопроводів» відмовлено.

Таким чином, рішеннями, які набрали законної сили встановлено законність та обґрунтованість рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49/2210 від 04 вересня 2014 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою в м. Боярка вул. Білогородська, 51 Боярському управлінню магістральних газопроводів» та №49/2212 від 04 вересня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 1 (один) рік для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в м. Боярка, вул. Білогородська, 51, корпус 6 КП Боярське ГВУЖКГ Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», на підставі яких потім було винесено оскаржуване в даному позові Рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 01 липня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.