Справа № 826/2237/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2237/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Модуль» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Модуль» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування рішення № від 22.10.2014 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 22 360,65 грн. та нарахування пені в сумі 4548,45 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та рішення № від 22.10.2014 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 16 981,62 грн. та нарахування пені в сумі 4366,20 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.10.2014 р. до ТОВ «Науково-виробнича фірма «Модуль» застосовано штраф у розмірі 22 360,65 грн. та нараховано пеню у розмірі 4548,45 грн.

Рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.10.2014 р. до ТОВ «Науково-виробнича фірма «Модуль» застосовано штраф у розмірі 16 981,62 грн. та нараховано пеню у розмірі 4366,20 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 09.12.2014 р. № 1923/10/26-15-10-08, яким рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 22.10.2014 р. № , № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 23.01.2015 р. № 1375/6/99-99-10-01-0715, яким рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 22.10.2014 р. №, № та рішення, прийняте за результатами первинної скарги залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Судом першої інстанції встановлено, що фактична сплата єдиного соціального внеску у строк, встановлений чинним законодавством, та у повному обсязі підтверджується платіжними документами (т.1 а.с. 103-261).

Разом з тим, недоїмка в обліковій картці позивача виникла за липень 2013 р. у зв'язку із технічними причинами у контролюючому органі.

В грудні 2013 року позивачем були подані звіти за січень-серпень 2013 р. З огляду на те, що вказані звіти були подані з помилками, позивачем було подано їх повторно із відповідними виправленнями.

Зменшення (коригування) подвійних нарахувань з єдиного соціального внеску відображено в звіті за січень 2014 р.

Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення звірки взаємних розрахунків заборгованості по єдиному соціальному внеску в Пенсійному фонді за січень-серпень 2013 р., на дату проведення звірки, заборгованість по нарахуванню та сплаті відсутня.

Отже, враховуючи своєчасну та повну сплату єдиного внеску ТОВ «Науково-виробнича фірма «Модуль», колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність порушень чинного законодавства під час сплати єдиного внеску з боку позивача, що свідчить про протиправність нарахування відповідачем штрафних санкцій та пені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 26.06.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.