Справа № 810/7201/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7201/14 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представника позивачаКравець М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 листопада 2013 № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" зареєстровано як юридичну особу, основними видами діяльності зазначено: надання в оренду будівельних машин і устаткування; надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп'ютери; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів н.в.і.у.; купівля та продаж власного нерухомого майна; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

20 жовтня 2014 року Господарським судом Київської області позивача визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, про що 5 листопада 2014 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідачем у період з 30.10.2013 по 31.10.2013 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності та законності декларування від'ємного значення з ПДВ за серпень, вересень 2013 року, за результатами якої 31 жовтня 2013 року складено акт перевірки № 641/10-07-22-04-12/33870540.

Згідно з висновком названого акта контролюючий орган встановив порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму від'ємного значення з ПДВ (р. 24) за вересень 2013 р. у сумі 1 634 060 грн. 00 коп.

На підставі акта від 31.10.2013 № 641/10-07-22-04-12/33870540 Васильківською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у сумі 1 634 060 грн. 00 коп.

Позивач, вважаючи назване рішення податкового органу незаконним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, при цьому виходив з того, що позивачем документально підтверджено реальність господарських операцій з контрагентами, тому висновок контролюючого органу про завищення суми від'ємного значення з ПДВ за вересень 2013 року є помилковим, а спірне рішення прийнято протиправно.

Апеляційний суд з таким висновком погодитися не може, виходячи з такого.

Приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже в даному випадку правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень повинен довести відповідач як суб'єкт владних повноважень.

В той же час, обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Отже, для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку з'ясуванню підлягають: реальність задекларованих господарських операцій; наявність ділової мети у розглядуваних операціях; об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; добросовісність позивача, якщо його контрагент має дефекти правового статусу; дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

При цьому, судова колегія виходить з того, що порушення вимог податкового законодавства на будь-якому з наведених етапів є достатнім для висновку про невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за серпень та вересень 2013 року задекларовано суму від'ємного значення з ПДВ у розмірі 3 258 945 грн. (в т.ч. за серпень 2013 року - 1624885,00 грн., за вересень 2013 року - 1634060,00 грн.)

Сума податкової вигоди сформована позивачем на підставі задекларованих платником податку наслідків господарських операцій з контрагентами на підставі відповідних договорів та актів здачі-прийняття робіт, зокрема із:

ФОП ОСОБА_6 щодо отримання інформаційно-консультаційних послуг, згідно із актом здачі-прийняття робіт від 10.07.2012;

ТОВ «РФС-Аудит» згідно з договором на виконання погоджених процедур від 30.07.2012 №б/н, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання виконати фінансово-економічний аналіз фінансово-господарського стану Замовника станом на 1 січня 2012 року відповідно до вимог «Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховання банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства», затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14. За результатами аналізу виконавець повинен надати звіт про його фактичні результати;

ПП «Аверті» на підставі договору від 10.05.2012 № 065/12, за яким контрагент позивача зобов'язався провести незалежну оцінку майна - визначити ринкову вартість об'єктів: електрообладнання, обладнання насосної станції для цілей відчуження.

ТОВ «Сівекс» відповідно до договору від 28.08.2012 № 28-08 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку;

ТОВ «Українська компанія «Модус» відповідно до договору про надання юридичних послуг від 15.04.2013, за яким контрагент зобов'язався надати юридичні послуги щодо оформлення на замовника правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна;

ТОВ «Маєток-Сервіс» на підставі договору від 01.07.2013 №3 за змістом якого виконавець надає комплексні послуги по обслуговуванню 37 об'єктів нерухомого майна, що знаходяться на території котеджного містечка «Маєток»;

ТОВ «СМТ-Будівництво» відповідно до договору підряду на виконання робіт від 01.02.2012 № 3/К-2012 (та інших), за яким підрядник (контрагент позивача) зобов'язується власними силами з використанням матеріалів замовника виконати роботи з ремонту під'їзних доріг до котеджного містечка «Маєток»;

Також, із названим контрагентом позивачем укладено договір генерального підряду від 02.01.2013 № 1/МБ/13, за яким підрядник зобов'язується виконати комплекс будівельних робіт з капітального ремонту приміщень нежитлової будівлі за адресою: вул. Джерельна, 38, м. Львів;

ТОВ "Амадео" згідно із договорами підряду від 13.06.2012 № 13/П-2012, від 12.07.2012 № 15/П-2012, від 11.04.2012 № 9/К-2012 (та інших) за умовами яких підрядник зобов'язується у визначений строк та на умовах цього договору виконати зокрема: будівельно-монтажні роботи протипожежного водопроводу нежитлової будівлі; електромонтажні роботи; будівельні роботи з ремонту нежитлової будівлі, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи та оплатити їх. Об'єкт робіт знаходить за адресою: вул. Джерельна, 38, м. Львів;

ТОВ «СМТ-Будівництво» відповідно до договорів підряду на виконання будівельних робіт від 12.01.2012 № 1/К-2012, від 01.03.2012 № 7/К-2012 за якими підрядник (контрагент позивача) зобов'язується власними силами з використанням матеріалів замовника виконати роботи з капітального ремонту приміщень, перелік яких наведено у додатках; капітального ремонту фасаду. Об'єкт знаходиться за адресою: вул. Джерельна, 38, м. Львів

Корпорацією "Галтрансрембуд" на підставі договору від 20.02.2013 № 200213-1, за умовами якого замовник доручає виконавцю, а виконавець зобов'язується виконати своїми та залученими силами роботи з влаштування стелі «Армстронг» у приміщенні нежитлової будівлі за адресою: вул. Джерельна, 38, м. Львів;

ТОВ «Рубіж» згідно з договорами №58-11 від 03.10.2011, №38-12 від 04.01.2012 про технічне обслуговування обладнання пожежної сигналізації в приміщенні адміністративного офісного комплексу по вул. Джерельній, 38, м. Львів;

ПАТ "Львівобленерго" відповідно до договорів про надання послуг № Б/Н (дата укладення у договорах відсутня), за умовами яких виконавець згідно із замовленням замовника виконує роботи з перевірки вимірювального комплексу; перевірки трифазного електролічильника з трансформаторами струму на стороні низької напруги;

ТОВ «СГ «ТАС» на підставі договору від 30.01.2012 № 2/У-2012, відповідно до умов якого орендодавець (позивач) надає, а орендар (ТОВ «СГ «ТАС») приймає в користування належні орендодавцю рекламні площі та зобов'язується сплачувати орендну плату за їх використання.

ТОВ «Нью Логістік Технолоджис» згідно з договором поставки № 11/К-2012 від 17.05.2012 за яким позивач зобов'язався поставити обладнання - дизель-генераторну електростанцію.

На підтвердження обставин реального руху активів у процесі здійснення господарських операцій із названими контрагентами, позивачем надано копії документів первинного бухгалтерського обліку, зокрема актів здачі прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних, видаткових накладних, рахунків - фактур, рахунків та банківських виписок.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність належним чином оформлених первинних документів не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування валових витрат підприємства чи правомірність включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Колегією суддів також враховується, що необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Дослідивши наявні у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем, як суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат, не підтверджено правомірності та обґрунтованості витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) належними та допустимими в розумінні КАС України доказами, не доведено зокрема наявності економічної вигоди та ділової мети для підтвердження необхідності вчинення наведених операцій.

Так, стосовно господарських відносин щодо отримання позивачем від контрагентів інформаційно-консультаційних послуг, здійснення фінансово-економічного аналізу фінансово-господарського стану замовника, здійснення незалежної оцінки майна, судова колегія зазначає, що платником не доведено фактичного руху активів у процесі здійснення господарських операцій такого характеру з огляду на непідтвердження обставин як обставин безпосередньо отримання таких послуг від названих вище контрагентів (відсутність звітів, висновків тощо), а також використання таких послуг у власній господарській діяльності, ненадання доказів відносно того, яка саме інформація була отримана, тобто не підтверджується зміст, обсяг операції, їх економічна доцільність, та обґрунтованість визначеної сторонами ціни, у складі якої позивач мав сплатити відповідну суму ПДВ.

З цього приводу судова колегія акцентує увагу, що використання позивачем придбаних товарів, робіт послуг у власній господарській діяльності, є обов'язковою умовою для формування платником податкової вигоди зокрема щодо включення постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Крім того, стосовно надання позивачем в оренду рекламних площ відповідно до умов договору від 30.01.2012 № 2/У-2012, апеляційний суд звертає увагу, що платником не доведено належними та допустимими в розумінні вимог статті 70 КАС України перебування у нього у власності або користуванні відповідних рекламоносіїв по трасі Київ-Одеса, також матеріалами не підтверджується і у судовому засіданні представник товариства не зміг пояснити, яка саме рекламна продукція розміщувалася (відсутні макети, фотозвіти), обставини її розміщення (власними силами, якщо так, то підтвердженню підлягає наявність засобів та працівників, чи із залученням інших суб'єктів господарювання) та інші обставини які б надавали змогу встановити дійсну зміну майнового стану учасників операції за результатами її здійснення.

Також, позивачем, як суб'єктом, який здійснює віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту не доведено обставин, що зумовили необхідність отримання комплексних послуг по обслуговуванню 37 об'єктів нерухомого майна, що знаходяться на території котеджного містечка «Маєток», робіт з ремонту під'їзних доріг до котеджного містечка «Маєток», доказів на підтвердження постачання відповідних матеріалів та обладнання, а також їх використання, не доведено в тому числі зв'язку цієї операції із власною господарською діяльністю та рух активів у процесі її здійснення. Також необґрунтовано економічної доцільності укладення одразу декількох аналогічних за змістом, з ідентичним предметом та від однієї дати договорів із названим контрагентом (договори №3, №4 від 01.07.2013).

Не обґрунтовано і обставин використання у власній господарській діяльності послуг, отриманих від ПАТ "Львівобленерго" послуг з проведення перевірки електроприладів, зокрема не надано доказів, які б конкретизували зміст та обсяг даної операції, в тому числі щодо перевірки якого саме комплексу, якого саме електролічильника надавалися послуги, на якому об'єкті та інші обставини, які б характеризували безпосередній зміст операції.

Також, позивачем не наведено доводів щодо наявності ділової мети та використання у межах власної господарської діяльності отриманих будівельних, будівельно-монтажних робіт, робіт з обслуговування різного роду обладнання та інших робіт у приміщенні нежитлової будівлі за адресою: вул. Джерельна, 38, м. Львів. Виконання робіт такого роду обумовлено необхідністю використання будівельних матеріалів, спеціального обладнання, а у визначених законом випадках, отримання дозвільної документації, отже обставини щодо руху активів у процесі здійснення такої діяльності не можуть бути в повній мірі підтверджені лише актами виконаних робіт та виписаними контрагентами позивача на його користь податковими накладними. Водночас, відсутні докази на підтвердження обставин постачання необхідних матеріалів, обладнання, деталей, їх використання під час здійснення відповідних операцій. Таким чином, матеріалами справи не підтверджуються обставини дійсної зміни майнового стану сторін за наслідками здійснення таких операцій, тобто обставини реального їх здійснення.

Стосовно операцій, за якими позивачем отримано послуги з ведення бухгалтерського обліку, то, на думку судової колегії, наявними у матеріалах справи актами надання послуг та податковими накладними не підтверджується реальний рух активів у процесі здійснення цієї операції, в актах не конкретизовано дійсного змісту наданих послуг у відповідності до пункту 2.1 договору від 28.08.2012 № 28-08, не підтверджено обставин, що саме співробітниками контрагента позивача, як виконавця за названим договором, надавалися послуги з ведення бухгалтерського обліку та не вбачається які саме послуги надавалися.

У зв'язку із цим, судова колегія встановила невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку, що свідчить про необґрунтованість сформованої платником податкової вигоди.

Обставини порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму від'ємного значення з ПДВ за вересень 2013 р. у сумі 1 634 060 грн. 00 коп., знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а відтак, на думку судової колегії, підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача, з яким погодився суд першої інстанції, на обставини справи №810/975/14, за результатами розгляду якої постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 р. задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" (позивача в даній адміністративній справі) до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (відповідача в даній адміністративній справі) про скасування податкового повідомлення-рішення.

У наведеній вище справі, оскаржуване рішення податкового органу прийняте на підставі Акту від 06.12.2013 року № 979/10-07-22-03-12/33870540 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна Українська Спілка" (код 33870540) з питань достовірності та законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2013 року", тобто за наслідками перевірки дотримання позивачем податкової дисципліни за інший, порівняно із даною справою, податковий період.

Судова колегія враховує, що господарська діяльність позивача за жовтень 2013 року, яка досліджена судами у справі №810/975/14 здійснювалася на підставі договорів із тими самими контрагентами, з якими позивач декларував господарські відносини і формував суми податкового кредиту (чи від»ємного значення) з ПДВ і у серпні, вересні 2013 року, що досліджено у даній справі, проте звертає увагу, що незважаючи на тотожність контрагентів та подібність умов договорів, договори мають відмінні реквізити.

Таким чином, посилання на встановлені судами у справі 810/975/14 обставини є необґрунтованими з огляду на різний період фінансово-господарської діяльності позивача, що підлягав перевірці та, відповідно, різні суми від'ємного значення з ПДВ, задекларовані позивачем у ці періоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Українська Спілка" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.