Справа № 809/3594/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. Справа № 876/1635/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Керод Х.І.,

за участю:

представника відповідача - Мельника Р.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Брати КІП" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства "Брати КІП" до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 29.11.2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ПП "Брати КІП" звернулося з позовом до Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 29.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із ПП "Львівресурс", ТОВ "Гепард-Груп" та ТОВ "Інтер-Технологія" було встановлено порушення, на підставі яких винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 29.11.2013 року. Вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить скасувати їх в судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ПП "Брати КІП" подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Долинська ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області та ПП "Брати КІП" подали до суду клопотання, в яких просять закрити провадження у справі у зв'язку з досягненням між сторонами примирення. До клопотання додано копію платіжного доручення № 16 від 26.03.2015 року про сплату податкового зобов'язання на користь податкового органу у розмірі 3744,90 грн. згідно Рішення щодо погодження застосування податкового компромісу №6/09-05-22 від 26.03.2015р.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи клопотань про визнання постанови нечинною та закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Долинською ОДПІ з 06 листопада по 12 листопада 2013 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій із ПП "Львівресурс" () в частині податку на прибуток за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та в частині податку на додану вартість за листопад 2010 року, з ТОВ "Гепард-Груп" () в частині податку на додану вартість за квітень 2013 року, з ТОВ "Інтер-Технологія" () в частині податку на додану вартість за травень, червень та липень 2013 року.

19.11.2013 року за результатами перевірки податковим органом складено акт №1332/09-05-22/35799355 (том 1, а.с.33-54), встановлено порушення: п. 5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пп.139.1.9 п.139.1. ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.10 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року, п.п.1.2 п.1 п.п.2.1 п.2, п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (надалі також - Положення №88), в результаті чого встановлено заниження позивачем до сплати в бюджет податку на прибуток за IV квартал 2010 року в сумі 3709,00 грн.; пп.7.4.1., п.п.7.4.5. п.7.4.ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, п.185.1, ст.185. п.188.1. ст.188, п.201.1 та п.201.10 ст.201, п.187.1 ст. 187, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет (рядок 29 Декларації), а з березня 2011 року рядок 25 Декларації, на загальну суму 74898 грн., в тому числі за травень 2013 року в сумі 28712 грн., за червень 2013 року в сумі 29794 грн., за липень 2013 року на суму 16392 грн.; завищення податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет (рядок 25 Декларації) на загальну суму 22183 грн., в тому числі за грудень 2010 року на суму 19216 грн., за січень 2011 року на суму 2508 грн., за лютий 2011 року на 459 грн., завищення від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 18.2 Декларації) за листопад 2010 року на суму 22183 грн.

На підставі зазначеного акта, Долинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 29.11.2013 року № (том 1, а.с.21), згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 90164 грн., в тому числі, 52715 грн. за основним платежем та 37449 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 29.11.2013 року № від 29.11.2013 року (том 1, а.с.22), на підставі якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 22183 грн. (том 1, а.с.22).

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 року у справі №21-421а11, податкові накладні, виписані від імені юридичної особи невстановленими особами або від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності такої юридичної особи, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та відмови в задоволенні адміністративного позову.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до вимог статті 194 КАС України, позивач може відмовитись від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватись лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Відповідно до статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

У відповідності до частини 2 статті 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Як видно із клопотань Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області та ПП "Брати КІП" про закриття провадження у справі, спір між сторонами врегульований шляхом досягнення податкового компромісу відповідно до рішення про погодження застосування податкового компромісу від 26.03.2015 року № 6/09-05-22.

Згідно з пунктом 11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Підрозділом 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Так, згідно копії платіжного доручення № 16 від 26.03.2015 року ПП "Брати - КІП" сплачено 3 744, 90 грн. податкових зобов'язань для досягнення податкового компромісу із сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного оскаржуваними в даній справі податковими повідомленнями-рішеннями від 29.11.2013 року № та №, у зв'язку з чим йому було погоджено застосування процедури податкового компромісу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що примирення сторін як обставина, яка є підставою для закриття провадження у справі, виникла після ухвалення рішення, таке примирення не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому оскаржувану постанову суду слід визнати нечинною і закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 113, 157, 160, 195, 196, п.5 ст. 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Приватного підприємства "Брати КІП" та Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін - задоволити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у справі №809/3594/14 - визнати нечинною та закрити провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 30.06.2015 року