Справа № 816/2207/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2207/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

судовому засіданні справу за адміністративним позовом Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2015 року Карлівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 17564,00 грн, посилаючись на наявність у відповідача податкової заборгованості, яка виникла у результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного самостійно фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 шляхом подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, а також визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 25/.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази про те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань та заперечень не надав /а.с. 27/.

Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 06 березня 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №548507, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 5/.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19 березня 2012 року відповідачем відповідно до статті 291 Податкового кодексу України було подано до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування /а.с. 8-9/, на підставі якої ФОП ОСОБА_1 висловив своє бажання перебувати на спрощеній системі оподаткування у порядку, встановленому розділом XIV Податкового кодексу України.

Відповідно зазначеної заяви відповідач обрав 3 групу та ставку єдиного податку, яка складає 5% від мінімальної заробітної плати, яка у 2014 році становила 243,60 грн.

З гідно пункту 295.3. статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідачем подано до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця:

- за 2014 рік, у якій задекларовано до сплати за 2014 рік 59030,00 грн /а.с. 11-12/. Станом на дату подання позову за даної декларацією рахується податковий борг у сумі 12664,00 грн /а.с. 18/;

- за І квартал 2015 року, у якій задекларовано до сплати за 2400,00 грн по терміну сплати 20 травня 2015 року /а.с. 16-17/. Станом на дату подання позову за даної декларацією рахується податковий борг у сумі 2400,00 грн /а.с. 18/.

Згідно пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 06 травня 2015 року № відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок фізичних осіб у розмірі 2500,00 грн, з них 2500,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /а.с. 15/.

Зазначене рішення отримано ФОП ОСОБА_1 08 травня 2015 року, про що свідчить підпис відповідача на корінці зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 15/.

Відомості про оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у адміністративному чи судовому порядку відсутні.

Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Станом на день подання позову за даним розрахунком рахується заборгованість у сумі 17564,00 грн (12664,00 + 2400,00 + 2500,00) /а.с. 18/.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивачем винесено податкову вимогу від 12 березня 2015 року №131-25 /а.с. 13/, яка отримана відповідачем 18 березня 2015 року, про що свідчить підпис ФОП ОСОБА_1 на корінці зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 13/.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Станом на день подання позову сума податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 17564,00 грн, що підтверджується витягом з облікової картки відповідача /а.с. 18/.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наявність у відповідача обовязку зі сплати податкових зобовязань, а у позивача прав на контроль за сплатою податкових зобовязань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу у розмірі 17564,00 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) кошти за податковим боргом у розмірі 17564,00 грн /сімнадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні 00 копійок/ шляхом перерахування ГУДКС в Полтавській області, одержувач Варварівська сільська рада, код 37997400, МФО 831019, рахунок 0149.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 липня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова