Справа № 2а-3343/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2011 р. Справа № 2a-3343/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Шварговському Д.Д.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Івано-Франківської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення № КТ-206-0261-2011 від 26.09.2011 р. та зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2011 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 26.09.2011 року за №КТ-206-0261-2011 про визначення коду товару; зобовязання вчинити дії щодо митного оформлення вантажного автомобіля за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства України, Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, не взято до уваги подану позивачем інформацію виробника транспортного засобу, Сертифікати відповідності, висновок спеціаліста, внаслідок чого прийнято оскаржуване рішення, яким визначено код товару, який на думку позивача не відповідає фактичним обставинам.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що декларуючи вказаний транспортний засіб як вантажний, позивач виходив з інформації, яка містилась в документах заводу-виробника та VIN-коді транспортного засобу. Відповідно до інформації розміщеної на сайті компанії Ford, автомобіль Ford Transit Connect XL Van відноситься до вантажного фургону, а тому в його інтерєрі виробником не передбачено встановлення другого ряду місць для сидіння. Натомість в кузов автомобіля вмонтовано підсилені точки кріплення з різьбою, які дозволяють легко, не створюючи отворів у корпусі, встановлювати універсальні полиці та сітки для вантажу. Про це, також, свідчить висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів від 12.08.2011 року. Крім того, на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, Івано-Франківським відділенням реєстраціно-екзаменаційної роботи при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області на спірний транспортний засіб 01.10.2011 року видано Тимчасовий реєстраційний талон, згідно якого вказаний автомобіль належить до типу малотоннажний В і категорії вантажних авто. Аналогічні висновки зазначено і в Сертифікаті відповідності від 18.08.2011 року.

Також, звернув увагу суду на ту обставину, що розяснення Держмитслужби України на які посилається відповідач, не являються актами нормативно-правового характеру і не можуть обґрунтовувати рішення митних органів. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав письмове заперечення на адміністративний позов. З посиланням на положення Митного кодексу України, зазначив, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах наданих повноважень, прав позивача не порушував. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачем імпортовано на митну територію України бувший у вжитку та пошкоджений внаслідок ДТП передньопривідний автомобіль марки Ford, модель Transit Connect XL, 2010 року виготовлення, номер кузова NM0LS6AN3AT020356, з бензиновим двигуном обємом 1984 куб. см., з загальною кількістю місць для сидіння 2 (включаючи місце водія).

21.09.2011 року позивачем подано до Івано-Франківської митниці, вантажно-митну декларацію №/2011/403199 якою декларувався вищевказаний транспортний засіб як вантажний під кодом товару за УКТЗЕД НОМЕР_2 (моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням, з повною масою не більше 5 т., з робочим обємом циліндрів двигуна не більше 2800 куб. см., що використовувались).

27.09.2011 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, якою зазначено, що позивачем невірно заявлено код товару в графі 33 митної декларації і зобовязано його подати нову митну декларацію згідно Рішення відділу ВКМВ та КТ Івано-Франківської митниці про визначення коду товару від 26.09.2011 року за №КТ-206-0261-2011.

Зокрема, у висновку вказаного рішення зазначено: вантажо-пасажирський автомобіль марки Ford модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_3, тип кузова фургон, білого кольору. Оснащений бензиновим двигуном обємом 1984 см. куб., номер двигуна НОМЕР_4. Колісна формула 4Х2. Бувший у використанні. Календарний рік випуску 2010, модельний рік випуску 2010. Автомобіль призначений для використання на дорогах загального призначення. Вантажопідйомність становить 696 кг, маса у разі максимального завантаження 2270 кг. Фактична кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 2. На транспортному засобі наявні 6 дверей. У правих та лівих бокових розсувних дверях наявні вікна, відсутня перегородка, яка відділяє місця водія та переднього пасажира від задньої частини салону. Позаду місць водія та переднього пасажира в підлозі наявні кріпильні елементи та отвори, виготовлені заводським методом та призначені для встановлення другого ряду сидінь. На всій стелі салону наявна текстильна оббивка та внутрішнє освітлення притаманне легковим автомобілям.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.17 ст. 1 Митного кодексу України митні органи - це спеціально уповноважені органи виконавчої влади в галузі митної справи, на які відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено безпосереднє здійснення митної справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 цього Кодексу митні органи, реалізуючи митну політику України, виконують такі основні завдання:

1) виконання та контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи;

2) захист економічних інтересів України;

3) забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань митної справи, укладених в установленому законом порядку;

4) сприяння захисту інтелектуальної власності учасників зовнішньоекономічних зв'язків, інших юридичних та фізичних осіб;

5) застосування відповідно до закону заходів тарифного та нетарифного регулювання при переміщенні товарів через митний кордон України;

6) здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, вдосконалення форм і методів їх здійснення;

7) контроль за дотриманням правил переміщення валютних цінностей через митний кордон України;

8) здійснення спільно з іншими уповноваженими органами державної влади заходів щодо захисту інтересів споживачів товарів і додержання учасниками зовнішньоекономічних зв'язків державних інтересів на зовнішньому ринку;

9) створення сприятливих умов для прискорення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України;

10) боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил;

11) розвиток міжнародного співробітництва у галузі митної справи;

12) ведення митної статистики;

13) ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності;

14) здійснення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів походження товарів з України.

Згідно ч.1 ст.10 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 262 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Згідно статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості товарів або в разі незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митним органом, декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг під гарантію уповноваженого банку або сплатити податки і збори (обов'язкові платежі) згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом.

На підставі вимог ст. 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Отже, саме митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на відомості, які містяться на веб-сайті виробника та в сертифікаті відповідності серіїї ВВ №534528, як на беззаперечну підставу визначення коду за УКТЗЕД (а.с. 18).

Також, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів за №09/02/3942/1 від 12.08.2011 року, відповідно до якого автомобіль Ford Transit Connect є вантажним, оскільки вказаний висновок не визначає коду автомобіля за УКТЗЕД.

Частиною 2 статті 312 Митного кодексу України встановлено, що ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 313 цього Кодексу митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Пунктом 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою КМ України від 12.12.2002 №1863, встановлено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Згідно п. «а» ст. 1 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року, до якої Україна приєдналася згідно з Указом Президента України від 17.05.2002 р. № 466/2002, під «Гармонізованою системою опису і кодування товарів» розуміється номенклатура, яка включає в себе товарні позиції, субпозиції і цифрові коди, що відносяться до них, примітки до розділів, груп і субпозицій, а також основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи.

Кожне з класифікаційних групувань (розділів, груп, товарних позицій, товарних підпозицій) за Законом України «Про митний тариф України»має назву, яка дозволяє за певними критеріями опису визначити товари, що включаються до такого групування.

Основою УКТЗЕД є розподіл товарів за певними критеріями опису на вищезазначені класифікаційні групування. Цифровий код в УКТЗЕД є не основою класифікації товарів, а лише присвоєний класифікаційним групуванням для зручності користування УКТЗЕД.

Слід також зазначити, що в Україні ідентифікація дорожніх транспортних засобів (за текстом ДТЗ) здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Відповідно до цієї Методики визначення типу, моделі, версії ДТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об'єму двигуна тощо провадиться на основі даних виробника ДТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер (VIN-код) ДТЗ.

Ідентифікаційний номер це літеро-цифрове позначення, що складається із 17 знаків, умовно поділених на 3 частини.

Структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97 обов'язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ДТЗ (перші три символи), описової частини (наступні шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів).

В той же час, на виконання статті 312 Митного кодексу України, Держмитслужбою впроваджені методичні рекомендації щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД (лист ДМСУ від 16.05.2011 року за №11. 1/2-16/7598-ЕП). Зокрема пунктом 10 додатку 4 Методичних рекомендацій визначено ряд ознак транспортних засобів, які вказують на приналежність автомобіля до вантажо-пасажирських (код 8703). А саме: в пункті 3 додатка 4 методичних рекомендацій зазначено, що кузов легкового автомобіля, виготовлений заводом виробником для конкретної моделі моторного транспортного засобу, конструктивно виробляються в одному варіанті. Для виробництва вантажного варіанту автомобіля завод-виробник обладнує автомобіль таким чином, що без конструктивних змін, здійснених шляхом виконання спеціальних операцій, зміна типу транспортного засобу не можлива.

За інформацією виробників автомобілів, з кузова бази легкових автомобілів, які мають 5 дверей, при чому задні бокові двері відмінні від ковзаючих, не доцільно виробляти вантажні автомобілі.

Такі автомобілі виробляються лише у пасажирському та вантажо-пасажирському варіанті.

Окрім того, автомобілі на базі кузова легкових автомобілів з двома боковими дверима, які мають відкидні крісла, призначені для водія та розташованого поряд з водієм пасажира, конструктивно вироблені в вантажо-пасажирському варіанті, навіть за відсутності в задній частині автомобіля доступних місць для сидіння та оздоблення, притаманних легковому автомобілю також відносяться до вантажо-пасажирських автомобілів.

При визначенні типу автомобіля слід враховувати, що термін "van" означає фургон. Фургон - тип закритого автомобільного кузова, призначеного для перевезення як людей, так і вантажів. Тобто, визначення типу автомобіля з кузовом "фургон" не відносить його однозначно до вантажних транспортних засобів. В поясненнях до товарної позиції 8703 вказано, що до цієї товарної позиції відносяться автомобілі, відомі як "багатоцільові транспортні засоби", (наприклад, транспортні засоби типу "фургон").

Як зазначалось вище, при митному огляді транспортного засобу Ford Transit Connect, виявлено ряд ознак притаманних саме вантажо-пасажирським автомобілям, що й стало підставою для прийняття спірного рішення Івано-Франківською митницею.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що остаточне питання правильності класифікації та кодування товару вирішується саме митним органом з урахуванням поданих декларантом документів, після митного огляду товару.

Вказана правова позиція висвітлена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі №К-23497/10 від 19.05.2011 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 11.11.2011 року.