Справа № 2а-0370/1070/12
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 128697/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» (далі - ТзОВ «Вілк Україна», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (далі - Луцька ОДПІ Волинської області ДПС, відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2011 року № .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Луцькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Вілк Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 17.02.2010 року по 30.06.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 17.02.2010 року по 30.06.2011 року, про що складено акт № 2168/23-2/36959411 від 16.11.2011 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 13.1, 13.2 статті 13, пункту 18.1 статті 18 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пункту 103.1 статті 103, пунктів 160.1, 160.2 статті 160 ПК України, пункту 2 статті 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно від 12.01.1993 року, у зв'язку з чим не сплачено податок на доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України в сумі 113810 грн. 96 коп., в тому числі за четвертий квартал 2010 року - 59435 грн. 30 коп., перший квартал 2011 року - 21373 грн. 97 коп., другий квартал 2011 року - 33001 грн. 69 коп. Доходи, які на думку відповідача підлягали оподаткуванню, являють собою проценти за договором процентної позики № 1/2010 від 25.02.2010 року, укладеним з ВТП «Вілк» ТзОВ (м. Хелм, Республіка Польща). На підставі вказаного акту перевірки Луцькою ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 02.12.2011 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 128670 грн. 79 коп., в тому числі, за основним платежем - 113810 грн. 96 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14859 грн. 83 коп..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 задоволено позов. Суд виходив з того, що положення пунктів1,2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща, яка має пріоритет в правозастосуванні, передбачають, що за загальним правилом проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, оподатковуються в цій Другій Державі. Можливе і протилежне, але податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 % від загальної суми процентів та за умови, коли компетентні органи договірних Держав за взаємною згодою встановлюють спосіб застосування такого обмеження, однак подібного не визначено. Крім того, встановлено що ВТП «Вілк» ТзОВ є резидентом Республіки Польща, включило в дохід відсотки по договору процентної позики.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що ТзОВ «Вілк Україна» уклало договір процентної позики з нерезидентом РPH «WILK» Sp.z.o.o. Польща. За користування позикою позивач перерахував на рахунок останнього відсотки. Суд не взяв до уваги, що під час перевірки не надано документів, які б підтверджували факт оподаткування сплачених відсотків у країні нерезидента. Не враховано вимоги п. 13.1 ст. 13, п. 18.1 ст. 18 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 103.1 ст. 103, п.160.1,160.2 ст. 160 ПК України та п. 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща.

Не погодившись з апеляційною скаргою, сторона позивача направила до суду свої заперечення, в яких спростувала доводи відповідача, із посиланням на судову практику.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що Луцькою ОДПІ (правонаступником якої є Луцька ОДПІ Волинської області ДПС) проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Вілк Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 17.02.2010 року по 30.06.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 17.02.2010 року по 30.06.2011 року, про що складено акт № 2168/23-2/36959411 від 16.11.2011 року (а. с. 7-24).

В акті перевірки зазначено, що позивачем не сплачено податок на доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України в сумі 113810 грн. 96 коп.. Так, ТзОВ «Вілк Україна» уклало договір процентної позики від 25.02.2010 року № 1/2010 з нерезидентом PPH «WILK» Sp.z.o.o. - ВТП «Вілк» ТзОВ (м. Хелм, Республіка Польща), згідно з умовами якого (з урахуванням додаткової угоди від 10.08.2010 року № 1) позика в сумі 2500000 польських злотих надається позивачу з метою фінансування впровадження нерезидентом проекту із виробництва у м. Луцьку пакувальних матеріалів, а також на фінансування зовнішньоекономічної діяльності. Розмір процентів за цим договором складає 20 % річних від розміру позики, сплата процентів здійснюється щомісячно у безготівковій формі. На виконання умов договору процентної позики від 25.02.2010 року № 1/2010 за період з 17.02.2010 року по 30.06.2011 року позивач отримав грошові кошти від ВТП «Вілк» ТзОВ на загальну суму 2380000 польських злотих (6219647 грн. 82 коп.). За користування позикою ТзОВ «Вілк Україна» перерахувало на рахунки нерезидента ВТП «Вілк» ТзОВ відсотки в сумі 412334,25 польських злотих або 1138109 грн. 78 коп., в тому числі у четвертому кварталі 2010 року - 594353 грн. 08 коп., у першому кварталі 2011 року - 213739 грн. 74 коп., у другому кварталі 2011 року - 330016 грн. 96 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно від 12.01.1993 року (надалі - Конвенція) проценти отримані на території Договірної Держави (в даному випадку - на території України) резидентом Другої Договірної держави (в даному випадку - резидентом Польщі) оподатковуються в цій Другій Державі (в даному випадку - в Польщі). З огляду на наведене - ч. 1 ст. 11 Конвенції містить безумовну презумпцію правомірності оподаткування доходів резидента Польщі, отриманих у вигляді процентів на території України, саме у Польщі.

Із матеріалів справи вбачається, що ВТП «Вілк» ТзОВ є резидентом Польщі, що підтверджується довідкою Люблінського Фінансового відділу в Любліні від 13.07.2010 року, включило в дохід відсотки по договору процентної позики №1/2010 від 25.02.2010 року, отримані від ТОВ «Вілк Україна», що підтверджується довідкою Люблінського податкового управління в Любліні від 06.04.2012 року, а також заявою ВТП «Вілк» ТзОВ.

Відтак, оскільки вказана Конвенція має пріоритетне правозастосування та на її виконання не узгоджено спосіб та порядок обмеження, то рішення суду першої інстанції цілком обґрунтоване, оскільки проценти були у відповідності до чинного законодавства оподатковані резидентом Польщі у цій країні на підставі п. 1 ст. 11 Конвенції, що виключає порушення податкового законодавства зі сторони позивача.

Вказана позиція не суперечить практиці суду касаційної інстанції, що мається в матеріалах справи.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби залишити без задоволення, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 року по справі № 2а-0370/1070/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 22.06.2015 року