Справа № 2-а/683/105/2014
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостятинтинівської міської ради Хмельницької області (далі - Управління) до ОСОБА_11 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога),

встановила:

У липні 2014 року Управління звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_11 надміру виплачену соціальну допомогу в розмірі 64 413 грн 88 коп.

Як установили суди, рішеннями Управління про призначення соціальної державної допомоги від 10 вересня 2012 року, 1 березня і 21 серпня 2013 року, 24 лютого 2014 року ОСОБА_11 призначено соціальну допомогу на період з 1 серпня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 1 лютого по 31 липня 2013 року, з

1 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року, з 1 лютого по 31 травня 2014 року.

Згідно з відомостями, наведеними в акті перевірки достовірності інформації про доходи на підприємстві, установі, організації від 19 травня 2014 року, ОСОБА_11 не вказала, що станом на 14 грудня 2011 року її чоловіку - ОСОБА_12 - належали два автомобілі - ВАЗ 211121 та ЗАЗ Forzza.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області постановою від 22 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовив. Рішення обґрунтував тим, що на підставі частини другої статті 7 Закону України від 1 червня 2000 року № 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-III) соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень цих адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у малозабезпеченій сім'ї виховується троє або більше дітей віком до 18 років.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 17 грудня 2014 року постанову суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив: посилаючись на наявність умов, передбачених статтею 7 Закону № 1768-III, за яких припиняється виплата соціальної допомоги, - наявність у власності малозабезпеченої сім'ї більше одного автомобіля та навмисне подання недостовірних відомостей, що виплинуло чи могло вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, постановив стягнути виплачені кошти.

Вищий адміністративний суд України погодився із правовою позицією апеляційного суду й ухвалою від 14 січня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_11

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_11 подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України абзаців п'ятого, шостого частини першої статті 7 Закону № 1768-III та пунктів 12, 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого

2003 року № 250 (далі - Порядок) у подібних правовідносинах.

На підтвердження неоднакового застосування зазначених норм матеріального права послалася на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 3 жовтня 2014 року (справа № К/800/50450/14) про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 вересня

2014 року. У цій справі суд апеляційної інстанції визнав, що наявність у володінні малозабезпеченої сім'ї земельної ділянки понад 0,6 га та більше одного автомобіля не можуть бути умовами для припинення виплати та стягнення виплаченої соціальної допомоги на підставі частини першої статті 7 Закону № 1768-ІІІ, оскільки частина друга цієї самої статті передбачає можливість її отримання за умови дотримання процедури та умов її призначення.

Зі змісту оскаржуваного та наданого для порівняння судових рішень убачається, що суд касаційної інстанції у подібних правовідносинах неоднаково застосував статтю 7 Закону № 1768-III, внаслідок чого були ухвалені різні за змістом судові рішення.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у правозастосуванні судом касаційної інстанції, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України встановила таке.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону № 1768-III соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

За частинами першою, другою, п'ятою, шостою, сьомою та десятою статті 4 цього ж Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли:

<...>

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:

у складі сім'ї є інвалід;

у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах

I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 1768-III, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до пункту 11 Порядку для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове.

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється:

якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацами четвертим, п'ятим частини першої статті 7 Закону № 1768-III, можливе за наявності таких обов'язкових умов:

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї <...> є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід;

відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону;

необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону № 1768-III;

відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

З матеріалів справи вбачається, що в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 27 серпня 2012 року, 11 лютого і 15 серпня 2013 року та 11 лютого 2014 року ОСОБА_11 зазначала, що в сім'ї виховується троє і більше дітей віком до 18 років, зокрема й тих, що навчалися до досягнення 23 років. У заяві про перегляд судових рішень вказала, що є матір'ю вже п'ятьох дітей.

У деклараціях про доходи ОСОБА_11 повідомила також, що у власності чи володінні її сім'ї немає автомобілів чи транспортних засобів (механізмів). Але, як можна зрозуміти з акта перевірки достовірності інформації про доходи та майновий стан, не повідомила, що станом на 14 рудня 2011 року її чоловік ОСОБА_12 був власником двох автомобілів ВАЗ 21121 та ЗАЗ Forzza.

Враховуючи обставини цієї справи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону № 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та зібраної інформації про сім'ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Оскільки у цій справі суд касаційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2015 року слід скасувати, а справу направити на новий касаційний розгляд.

З огляду на викладене, керуючись підпунктом 2 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», статтями 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

Заяву ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко

Судді: О.Ф. Волков М.І. Гриців

О.А. Коротких О.В. Кривенда

В.Л. Маринченко П.В. Панталієнко

О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін

О.О. Терлецький