Справа № 148/1331/15-а
Суддя: Робак С. О.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1331/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Грох Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити дії в порядку адміністративного судочинства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити дії в порядку адміністративного судочинства, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08.06.2006 року він являється пенсіонером як державний службовець відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» і отримує пенсію з розрахунку 81 % від заробітної плати.

У травні 2015 року йому стало відомо, що при призначені пенсії до складових заробітної плати за період з 01.06.2004 по 31.05.2006 року не були включені суми індексації заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально - побутових питань, що призвело до її нарахування у меншому розмірі та порушення його конституційного права на соціальний захист.

08.06.2015 року він подав в управління ПФУ у Тульчинському районі Вінницької області заяву про перерахунок пенсії з більшого заробітку по ЗУ «Про державну службу» з врахуванням сум інших виплат за період з червня 2004 року по травень 2006 року включно.

Так, згідно довідки про заробітну плату № 43/429 від 29.05.2015 року йому було виплачено індексацію заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення, та соціально-побутові питання, на загальну суму 4489,44 грн., з якої проводились утримання та перерахування до Пенсійного фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» . Вище вказана сума також вважається заробітною платою в розумінні ст. 1 ЗУ «Про оплату праці».

Управління ПФУ у Тульчинському районі Вінницької області своїм листом від 15.06.2015 року № 697/13-12/02/1 відмовило в перерахунку його пенсії, вказавши, що індексація заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення та матеріальні допомоги на вирішення соціально - побутових питань не входять до структури заробітної плати.

Вважає дану відмову неправомірною і такою, що суперечить чинному законодавству України.

Просить визнати неправомірними дії управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області про відмову здійснити перерахунок його пенсії із врахуванням інших виплат до заробітної плати за період з 01.06.2004 року по 31.05.2006 року включно.

Зобов'язати управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області зробити перерахунок його пенсії виходячи із розміру 81 %, відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідки від 29.05.2015 № 43/429 року за період з 01.06.2004 року по 31.05.2006 року - з врахуванням нарахованих і скоригованих інших виплат на загальну суму 4489 грн.44 коп., а саме:

- допомога на оздоровлення до відпустки - 2411,52 грн.;

- сума індексації - 152,68 грн.;

- матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 1925,24 грн..

В судове засідання позивач не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу за його позовом розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Тульчинському районі Вінницької області в судове засідання не зявилась, направивши суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги не визнає, надавши суду письмове заперечення, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що при визначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань не включаються, оскільки є одноразовою виплатою, а не складовою частиною заробітної плати.

Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 08.06.2006 року перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується довідкою управління Пенсійного Фонду України в Тульчинському районі Вінницької області №1752/13-13/02/1 від 01.07.2015 року (а.с.22).

08.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених йому індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові питання за період з червня 2004 року по травень 2006 року, надавши довідку про заробітну плату та її складові № 43/429 від 29.05.2015 року (а.с.9), згідно копії якої йому було виплачено індексацію заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, на загальну суму 4489,44 грн., з якої проводились утримання та перерахування до Пенсійного фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду зазначеної заяви, відповідач листом від 15.06.2015 року № 697/13-12/02/1 повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до поданої до управління заяви йому проведено розрахунок пенсії як державному службовцю. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та ст.33 Закону України "Про державну службу" не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, відровідачем не вбачається законних підстав враховувати зазначені виплати при призначенні пенсії.

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( частина третя статті 22 Конституції України ).

За змістом ст.37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

На підставі даного Закону позивачу була нарахована пенсія із розрахунку 81 відсотків від сум його заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13.01.2004 року №5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці ( виплат, доходу ), на які відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу ( граничної суми заробітної плати( доходу), з яких справляються страхові внески ( збори ) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку ( виплат, доходу ).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі зазначеного, суд дійшов до висновку, що нараховані та виплачені позивачу за період з червня 2004 року по травень 2006 року матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації повинні бути враховані в заробіток позивача для обчислення пенсії незалежно від того, чи вони входять до структури заробітної плати, оскільки на них фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність його дій щодо відмови в перерахунку пенсії позивача, в той час як позивач довів законність своїх вимог.

Судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача стосовно того, що вказаними в запереченні актами заявлені позивачем виплати у вигляді матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації не підлягають врахуванню до заробітної плати державного службовця, з якої повинен здійснюватись обрахунок пенсії відповідної службової особи, оскільки за змістом наведеного переліку спеціальних правових норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні правові позиції зі спірного питання визначені у постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі №21-430а11 та від 28.05.2013 року в справі №21-97а13, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що у відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України визначає їх обов'язковість для застосування судом при вирішенні даного спору, а надто відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, яким застосовується у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права.

Також судом визнається правомірність вимог позивача в частині доводів щодо врахування при обчисленні її пенсії отриманої індексації заробітної плати, оскільки ці виплати є доходом позивача спільно із заробітною платою, матеріальною допомогою на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, на які усі без виключення згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 43/429 від 29.05.2015 року (а.с.9) в період з червня 2004 року по травень 2006 року, тобто у визначені законом 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, позивачу нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що становить визначену законом ознаку їх сукупного включення для обчислення пенсій.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зробивши системний аналіз вищевказаних норм законодавства, суд вважає неправомірними дії відповідача про відмову здійснити перерахунок пенсії, оскільки останній діяв необґрунтовано, не врахувавши всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення

( вчинення дії ).

Що стосується строку, з якого право позивача на перерахунок пенсії підлягає відновленню, то суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» нарахування пенсії, перерахунок пенсії та її виплата здійснюється з часу звернення особи за таким перерахунком та виплатою.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 16.06.2015 року.

Таким чином, перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснювати з 16.12.2014 року з урахуванням положень ст.99 КАС України, в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

На підставі ст. 8, 22 Конституції України, ст.ст.33,37 ЗУ «Про державну службу», ст.ст. 1,2 ЗУ «Про оплату праці», ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови Верховного Суду України від 20.02.2012 р. у справі № 21-430а11, керуючись ст.ст.159, 160- 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити дії в порядку адміністративного судочинства задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи із розміру 81% від сплаченої заробітної плати із врахуванням інших виплат заробітної плати за період з 01.06.2004 по 31.05.2006 року включно.

Зобов'язати управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу", з 16.12.2014 року, виходячи із розміру 81% від сплаченої заробітної плати з врахуванням нарахованих та виплачених в 2004-2006 роках матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та сум індексації доходів згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 43/429 від 29.05.2015 року із урахуванням попередньо здійснених виплат.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Тульчинський районний суд.

Суддя: