Справа № 818/1279/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р. 11 год. 40 хв. Справа № 818/1279/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/1279/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС України у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (далі по тексту позивач, ТОВ "Сумське МНВО") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області №/3860 від 22 січня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до вимог Податкового кодексу України обовязковою умовою для розрахунку штрафу є факт погашення суми податкового боргу за відповідний період. Разом з тим, сплачена товариством протягом жовтня - листопада 2014 року сума у розмірі 262669,90 грн. є оплатою розстроченого грошового зобовязання з податку на додану вартість та відсотки за надану відстрочку ДПІ у м. Сумах відповідно до договорів відстрочення (розстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) №7 від 21.02.2014р., №27 від 28.03.2014р. З огляду на відсутність факту погашення позивачем суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 262669,90 грн. за травень 2014 року відсутні підстави для притягнення платника податків до фінансової відповідальності, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України.

З вищевказаних підстав, представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову (а.с.25-26).

Суд, заслухавши повноважних представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2 п.п.19-1.1 п.19-1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_3 проведено перевірку платіжної дисципліни до бюджету податкового зобовязання по податку на додану вартість, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року (вх. № від 17.06.2014 року), поданої платником ТОВ «Сумське МНВО». За результатами вказаної перевірки 30 грудня 2014 року складений акт №5255/18-19-15-02/34013028 (а.с.8-10).

На підставі акту перевірки №5255/18-19-15-02/34013028 від 30.12.2014 року, відповідачем 22 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/3860 (а.с.7) про сплату штрафу у розмірі 20% в сумі 52533,97 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання по податку на додану вартість за затримку на 150 календарних днів сплати суми грошового зобовязання в розмірі 262669,90 грн.

Стверджуючи про протиправність податкового повідомлення №№/3860 від 22.01.2015 року, позивач зазначає на тому, що податковий орган має право застосовувати штраф, передбачений ст. 126 Податкового кодексу України тільки в разі погашення податкового зобов'язання з порушенням встановленого строку. Тобто, ТОВ «Сумське МНВО» вважає, що відсутність факту сплати грошового зобов'язання виключає можливість застосування штрафу. Проте, суд не може погодитись з указаними доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Пунктом 36.3 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Згідно п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зі змісту вказаної норми суд доходить висновку, що підставою для застосування штрафу є факт порушення встановлених термінів сплати грошового зобов'язання незалежно від того чи було погашене саме зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що товариством самостійно узгоджено податкове зобовязання по податку на додану вартість за травень 2014 року поданою декларацією від 17.06.2014 року № в сумі 6071974,00 грн. з терміном сплати 30.06.2015 року, яке у визначені строки не сплачене.

Таким чином, ТОВ Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання порушило граничний термін, визначений чинним законодавством для сплати узгодженого податкового зобовязання по податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року.

Враховуючи, що позивачем порушений граничний термін сплати узгодженого податкового зобовязання по податку на додану вартість за травень 2014 року на 150 календарних днів, то податковим органом обґрунтовано застосований штраф у розмірі 20%.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Сумах відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС України у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення № /3860 від 22.01.2015 р. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 34013028) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

Повний текст постанови складений 26.06.2015 року.