Справа № 821/255/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/255/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 17.11.2014 р. № НОМЕР_1, №, № та визнати протиправними дії ДПІ у м. Херсоні, які полягають у відображенні в акті перевірки з урахуванням висновків про розгляд заперечень висновків про завищення з боку позивача від'ємного значення об'єкту оподаткування податковим на прибуток за 2013 р. на суму 5187944,00 грн.

30 червня 2015 року представником позивача в судовому засіданні подана заява про залишення без розгляду заявлених позовних вимог до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Херсоні, які полягають у відображенні в акті перевірки з урахуванням висновків про розгляд заперечень висновків про завищення з боку позивача від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток за 2013 р. на суму 5 187 944,00 грн.

Ухвалою суду від 30 червня 2015 р. клопотання представника позивача задоволено.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що вважають висновки ДПІ у м. Херсоні викладені в акті перевірки позивача від 15.10.2014 р. №343/21-03-22-01 необгрунтованими, а податкові повідомлення - рішення безпідставними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України. Просили позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважають прийняті контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними та просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» зареєстроване Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 27.04.2012 р. за №0000542. На податковий облік взято в ДПІ у м. Херсоні як платника податків 17.05.1996 р. №171.

Відповідно до ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом діяльності ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за КВЕД є: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Також, судом встановлено, що у період з 13.08.2014 р. по 08.10.2014 р. відповідачем проведена планова виїзна перевірка ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 15.10.2014 року №343/21-03-22-01 (далі акт). (т.1, а.с. 34-54).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п.44.1 ст.44, пп.135.5.10 п.135.5 ст. 135, пп.138.1.1 п.138.1 ст. 138, п.138.2 ст. 138, п.144.1 ст.144, пп.159.5.1 п.159.5 ст.159 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 р. на суму 5 187 944,00 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 1 990 081,00 грн.

Також, перевіркою встановлено порушення п. 197.14 ст. 197, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст. 201, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого: завищено бюджетне відшкодування на суму 4365,00 грн. за період: серпень 2013 р. на загальну суму ПДВ 2500,00 грн., за жовтень 2013 р. на загальну суму ПДВ 1865,00 грн.; занижено податок на додану вартість, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 121760,00 грн. у т.ч.: за березень 2013 р. у сумі 97209,00 грн.,за квітень 2013 р. у сумі 14718,00 грн., за червень 2013 р. у сумі 1667,00 грн., за листопад 2013 р. у сумі 2333,00 грн., за грудень 2013 р. у сумі 5833,00 грн.

Крім цього, перевіркою встановлено порушення пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПС України 24.12.2010 р. за 1020, зареєстрованого в Мін'юсті 13.01.2011 р. за №46/18784 ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в Податкових розрахунках за 2013 р. не відображено суми доходів, у вигляді поворотної фінансової допомоги.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182 640,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 121760,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 60880,00 грн.

- № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 636 900,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1757933,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 878967,00 грн.

- № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" зменшено суму бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в сумі 4365,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 2182,50 грн. ( т.1, а.с. 82-84).

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У висновках Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданої ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що:

«ПАТ «Херсонська ТЕЦ» занизило доходи за 2013 рік на суму 1 513 095,17 грн. внаслідок включення до інших доходів нарахованої (5 817 899,94 грн.), а не фактично отриманої з бюджету суми субсидій і пільг (7 330 995,11 грн.)». (т.1, а.с.35)

В результаті дослідження матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-У1 (зі змінами та доповненнями) (далі Податковий кодекс України або ПКУ), об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Порядок визначення доходів та їх склад врегульовано ст.135 ПК України.

Відповідно до п.135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.135.4 ст.135 ПК України, дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та згідно з п. 135.4.1. включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п.135.5 ст.135 ПК України, інші доходи включають, зокрема, згідно пп.135.5.10 п.135.5 ст. 135 ПК України, суми дотацій, субсидій, капітальних інвестицій із фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отримані платником податку.

Статтею 14 Податкового кодексу України передбачена наступна термінологія, що застосовується в тексті, зокрема: виробнича дотація з бюджету - це фінансова допомога з боку держави, що надається суб'єкту господарювання на безповоротній основі з метою зміцнення його фінансово-економічного становища та/або для забезпечення виробництва товарів, виконання робіт, надання послуг; доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Порядок визнання доходів врегульовано ст. 137 ПК України, зокрема:

Згідно п.137.1 ст.137 ПК України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Відповідно до п.14.1.191 ст. 14 ПК України, постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З метою застосування терміна "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром.

Згідно п.137.2 ст.137 ПК України, доходом у разі отримання коштів цільового фінансування з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів визнається: сума коштів, що дорівнює частині амортизації об'єкта інвестування (основних засобів, нематеріальних активів), пропорційній долі отриманого платником податку з бюджету або за рахунок кредитів, залучених Кабінетом Міністрів України, цільового фінансування капітальних інвестицій у загальній вартості таких інвестицій в об'єкт; цільове фінансування для компенсації витрат (збитків), яких зазнало підприємство, та фінансування для надання підтримки підприємству без установлення умов витрачання таких коштів на виконання в майбутньому певних заходів - з моменту його фактичного отримання; цільове фінансування, крім випадків, зазначених у підпунктах 137.2.1 і 137.2.2 цього пункту, - протягом тих періодів, у яких були здійснені витрати, пов'язані з виконанням умов цільового фінансування.

Відповідно до п.137.4 ст.137 ПК України, датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до п.135.2 ст.135 ПК України, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 7 та пунктом 3 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 p. №1875-IV (далі Закон №1875), до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Оплата житлово-комунальних послуг населенням здійснюється як у повному розмірі затвердженого тарифу з урахуванням податку на додану вартість, так і в зменшеному на розмір субсидії (надається малозабезпеченим верствам населення) та/або дотації (надається окремим пільговим категоріям населення - ветеранам війни, військовослужбовцям та ін.). Такі субсидії та дотації оплачуються не безпосередньо населенням, а відшкодовуються виробникам (виконавцям) житлово-комунальних послуг з відповідних місцевих бюджетів (постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.95 р. №848).

У разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, виробник (виконавець) житлово-комунальних послуг має право на відшкодування втрат (підпункт 7 пункту 1 статті 21 та підпункт 8 пункту 1 статті 22 Закону №1875). Таке відшкодування надається з відповідного місцевого бюджету (пункти 4 та 5 статті 31 Закону №1875).

Таким чином, виробник (виконавець) житлово-комунальних послуг отримує компенсацію наданих ним послуг у вигляді: тарифу, який сплачується населенням у повному обсязі; частину тарифу, яка сплачується пільговими категоріями населення; частину тарифу, яка оплачується з відповідних місцевих бюджетів в розмірі субсидій та дотацій, наданих пільговим категоріям населення; різницю між затвердженими цінами/тарифами та розміром економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (виробнича дотація на покриття збитків від постачання послуг за тарифом); тариф, який сплачується іншими категоріями покупців (бюджетні організації, комерційні структури та ін.).

Отже, виходячи з вимог пункту 135.1 статті 135 розділу ІІІ ПК України, база оподаткування житлово-комунальних послуг формується виходячи з тарифу незалежно від джерела оплати, тобто, чи оплачується виробнику (виконавцю) житлово-комунальних послуг безпосередньо споживачами (населенням або будь-якою іншою категорією споживачів), чи перераховується замість споживачів повністю або частково відповідним місцевим бюджетом.

Чинним законодавством установлено окремі джерела оплати вартості житлово-комунальних послуг ( в тому числі теплової енергії): регульований тариф на оплату послуг, який сплачується населенням. При цьому оплата вартості комунальних послуг, наданих населенню, здійснюється в межах тарифу як безпосередньо населенням, так і за рахунок бюджетних субсидій, наданих пільговим категоріям громадян; виробнича дотація з бюджету, яка є компенсацією на покриття різниці, що виникла між фактичними витратами на виготовлення (придбання) житлово-комунальних послуг (і в тому числі теплової енергії), тобто, собівартістю, і регульованими тарифами на їх продаж населенню (тобто, різниця між собівартістю і тарифом).

Отже, при наданні житлово-комунальних послуг (в тому числі теплової енергії) з урахуванням особливостей визнання доходу у разі отримання коштів цільового фінансування підприємство: вартість товарів (послуг), яка була реалізована населенню незалежно від джерела надходження коштів (оплачена населенням чи бюджетами відповідного рівня (у зв'язку з наданням населенню пільг та субсидій) у межах установленого регульованого тарифу на продаж, що є складовою тарифу і являється виручкою (доходом від реалізації) підприємства за поставлені товари (надані послуги), та є основним видом діяльності підприємства (операційною діяльністю), визнає дохід згідно з п. 137.1 ст. 137 ПК України як дохід від реалізації товарів за датою переходу покупцеві права власності на товар, незалежно від дати надходження коштів (п. 137.4 ст. 137 ПК України).

Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій та Інструкції про його застосування, заборгованість бюджету перед підприємством по субсидіях, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, відображається на рахунках бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості і при перерахуванні її підприємству на розрахунковий рахунок - на дохід не впливає.

В матеріалах справи наявна Податкова декларація з податку на прибуток підприємства ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за 2013 рік з додатками. (т.1, а.с.98-109).

Крім цього, додатково надана Податкова декларація з податку на прибуток підприємства ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за 2012 рік з додатками.

Як слідує із наявних матеріалів, підприємство вартість товарів (теплової енергії), яка була реалізована населенню, незалежно від джерела надходження коштів (оплачена населенням чи бюджетами відповідного рівня (у зв'язку з наданням населенню пільг та субсидій), у межах установленого регульованого тарифу на продаж, та являється виручкою (доходом від реалізації) підприємства за поставлені ним населенню товари (теплову енергію), що є основним видом діяльності підприємства (операційною діяльністю), визнавало дохід згідно з п. 137.1 ст. 137 ПК України як дохід від реалізації товарів (теплової енергії) за датою переходу покупцеві (населенню) права власності на товар, незалежно від дати надходження коштів (п. 137.4 ст. 137 ПК України).

Таким чином, дохід від реалізації теплової енергії населенню визнано підприємством за методом нарахування згідно з п. 137.4 ПК України, тобто, незалежно від фактичного надходження коштів, тому на початок і кінець 2012 року, а також на початок і кінець 2013 року у підприємства наявна дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по субсидіях, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, оскільки надходження платежів як від населення, так і з бюджету відбувається в наступному звітному періоді (населення сплачує за спожиту теплову енергію до 20 числа наступного місяця, бюджет при виділенні коштів для фінансування зазначених видатків), що не співпадає з тим звітним періодом, в якому було визнано підприємством дохід від реалізації теплової енергії населенню.

Дебіторська заборгованість у підприємства за платежами з бюджету по субсидіях, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, підтверджується наявними у матеріалах справи актами звірки з відповідними органами соціального захисту населення на початок та кінець 2012 року та на початок і кінець 2013 року.

Так, на 01.01.2012 року обліковувалась дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по пільгах і субсидіях в розмірі 1 493 177,04 грн., що документально підтверджено наступними актами звірки з відповідними органами соціального захисту населення: Акт звірки УПСЗН Дніпровської райради м. Херсона 215 869,02 грн.; Акт звірки УПСЗН Суворовської райради м. Херсона 244 970,25 грн.; Акт звірки УПСЗН Комсомольської райради м. Херсона 1 919,85 грн.; Акт звірки Управління соціальної політики - 64 265,31 грн.; Акт звірки Управління соціальної політики 966 152,61 грн. (додаткові документи)

У 2012 році нараховано субсидій, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, в розмірі 6 948 201,13 грн., яка за вирахуванням ПДВ включена підприємством в розмірі 5 790 167,61 грн. до складу доходу 2012 року, що підтверджено Податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2012 рік.

Фактична сума оплачених у 2012 році субсидій, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, склала 5 801 571,01 грн.

Станом на 31.12.2012 та на 01.01.2013р. дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по нарахованих субсидіях, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, склала 2 639 807,16 грн. (1 493 177,04 + 6 948 201,13 - 5 801 571,01 = 2 639 807,16), що документально підтверджено відповідними Актами звірки: УПСЗН Дніпровської райради м. Херсона (арк.111) 324 589,91 грн.; УПСЗН Суворовської райради м. Херсона (арк.112) 321 067,02 грн.; УПСЗН Комсомольської райради м. Херсона (арк.113) 7 303,31 грн.; Управління соціальної політики (арк.114) 66 767,07 грн.; Управління соціальної політики (арк.115) 1 920 079,85 грн. (т.1, а.с.111-115).

У 2013 році нарахування наданих пільговим категоріям населення субсидій за спожиту ним теплову енергію, склали 6 981 479,93 грн., яка за вирахуванням ПДВ (1 163 580 грн.) включена підприємством в розмірі 5 817 899,94 грн. до складу доходу 2013 року, що підтверджено Податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (а.с.98) код рядка 03. ІД, розшифровано у Додатку ІД (арк.102) код рядка 03.15, та підтверджено висновками Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки. (т.1, а.с.98, 102).

Фактична сума оплачених бюджетом у 2013 році субсидій, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, склала 7 330 995,55 грн. (додаток 4 до Акту перевірки ПАТ «Херсонська ТЕЦ». (т.1, а.с.67).

Таким чином, станом на 31.12.2013 року дебіторська заборгованість бюджету перед підприємством по нарахованих субсидіях пільговим категоріям населення за спожиту теплову енергію, склала 2 290 291,54 грн. (2 639 807,16 + 6 981 479,93 - 7 330 995,55 = 2 290 291,54), що документально підтверджено наступними Актами звірки: УПСЗН Дніпровської райради м. Херсона (арк.116) 251 626,86 грн., УПСЗН Суворовської райради м. Херсона (арк.117) 245 245,19 грн., УПСЗН Комсомольської райради м. Херсона (арк.118) - 1 833,89 грн., Управління соціальної політики (арк.119) 33 107, 08 грн., Управління соціальної політики (арк.120) 1 758 478,52 грн. (т.1, а.с.116-120).

Отже, дата визнання доходу від реалізації населенню теплової енергії є першою подією, а тому відповідно до п.137.1 ст.137 ПКУ як дохід від реалізації товарів (теплової енергії населенню) визнано за датою переходу покупцеві (населенню) права власності на товар і включена підприємством до складу його доходу та відображена у відповідних сумах в Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік і Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (того податкового періоду, в якому підприємством було реалізовано теплову енергію населенню) і згідно п. 137.4 ст.137 ПКУ незалежно від дати надходження коштів.

Дата погашення заборгованості як населенням, так бюджетом заборгованості по субсидіях, наданих пільговим категоріям населення за спожиту ним теплову енергію, є другою подією, яка слідує після того, як підприємство згідно п.137.1 ст.137 ПКУ визнало дохід і включило до податкової звітності за відповідний податковий період.

Згідно з п. 135.3 ст.135 ПКУ суми погашеної заборгованості, які уже були відображені у складі доходів платника податку, повторному включенню до складу його доходів не підлягають.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданої ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо заниження суми доходів за 2013 рік на суму 1 513 095,17 грн. внаслідок включення до інших доходів нарахованої (5 817 899,94 грн.), а не фактично отриманої з бюджету суми субсидій і пільг (7 330 995,11 грн.), є безпідставними та необґрунтованими.

У Акті ДПІ у м. Херсоні та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що «ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в порушення пп.159.5.1 п.159.5 ст.159 Податкового кодексу України занижено інші доходи за 2013 рік на суму 996 114,20 грн. внаслідок не включення в податковому обліку до складу доходів сум повернення дебіторської заборгованості, що була списана в попередніх періодах (1 057 103,20 - 60 989)».

Слід зазначити, що протягом 2013 року надходила оплата списаної заборгованості виключно населення (фізичних осіб) за теплову енергію. (т.1, а.с.36).

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

Згідно пп.159.5.1 п.159.1 ст.159 Податкового кодексу України, у разі якщо дебітор повністю або частково погашає безнадійну заборгованість, попередньо віднесену кредитором на зменшення доходів або відшкодовану за рахунок страхового резерву, кредитор збільшує дохід на суму компенсації, отриманої від дебітора, у податковий період, протягом якого відбулося повернення зазначеної заборгованості або її частини.

Списання по терміну позовної давності здійснюється на підставі абзацу «г» пп.138.10.6 п.138.10 ст.138 ПК України, відповідно до якого платник податку на прибуток має право до складу інших витрат включати витрати на створення резерву сумнівної заборгованості, що визнаються витратами з метою оподаткування в сумі безнадійної дебіторської заборгованості з урахуванням пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 цього Кодексу. Для банків та небанківських фінансових установ норми цього пункту діють з урахуванням норм статті 159 цього Кодексу.

Стаття 159 ПК У встановлює врегулювання безнадійної та сумнівної заборгованості: пп.159.1.1 п.159.1 ст.159 ПК України встановлює, що платник податку - продавець має право зменшити суму доходу звітного періоду на вартість відвантажених товарів, виконаних робіт, наданих послуг у поточному або попередніх звітних податкових періодах у разі, якщо покупець таких товарів, робіт, послуг затримує без погодження з таким платником податку оплату їх вартості (надання інших видів компенсації їх вартості). Таке право на зменшення суми доходу виникає, якщо протягом звітного періоду відбувається будь-яка з таких подій: платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з такого покупця або про порушення справи про його банкрутство чи стягнення заставленого ним майна; за поданням продавця нотаріус вчиняє виконавчий напис про стягнення заборгованості з покупця або стягнення заставленого майна (крім податкового боргу).

Пункт 159.3 статті 159 ПК України встановлює порядок відшкодування небанківськими фінансовими установами сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву.

ПАТ «Херсонська ТЕЦ» не є небанківською фінансовою установою, тому не підпадає під норми п.159.3 ст.159 ПК України.

Зменшення доходів на підставі пп.159.1.1 п.159.1 ст.159 ПК України здійснюється не по сплину терміну позовної давності, а протягом звітного періоду звернення до суду.

Це зобовязує платника податку - продавця надати до податкової служби Додаток СБ «Суми врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості» до податкової декларації з податку на прибуток підприємства з детальним зазначенням контрагента, по якому здійснюється таке зменшення доходів.

У Запереченні ПАТ «Херсонська ТЕЦ» зазначено, що: «Підприємство не зменшувало доходи на підставі пп.159.1.1 п.159.1 ст.159 ПК України, Додатки СБ зі зменшенням доходу протягом періоду 01.04.2011 - 31.12.2013 відсутні.

До 01.04.2011 діяла аналогічна норма ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», і відповідно надавався Додаток К4 до податкової декларації з податку на прибуток підприємства. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» до 01.04.2011 збільшувало витрати на підставі пп.12.1.1 п.12.1 ст.12 зазначеного закону і надавало Додатки К4 до податкових декларацій з податку на прибуток підприємства з детальною розшифровкою контрагентів, серед яких були лише юридичні особи. Якщо наразі такі контрагенти сплачують заборгованість, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» включає суму такої оплати до складу доходів і подає додаток СБ - у 2013 році це була ФОП ОСОБА_6

Тому відсутні підстави стверджувати про порушення підприємством норм пп.159.5.1 п. 159.5 ст.159 ПК України.

Так, у грудні 2013 року протоколом засідання правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» №6 від 25.12.2013 вирішено списати та вивести позабаланс дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію фізичних осіб, по якій минув строк позовної давності на суму 3 976 322,00 грн. з ПДВ (без ПДВ 3 313 601,67 грн.).

В додатку 2.7 до довідки Акта перевірки ДПІ у м. Херсоні за 2013 рік підтверджено, що в податковому обліку витрати в податковому обліку на створення резерву сумнівних боргів склали 2 019 428 грн. (т.1, а.с. 64).

Тобто, у 2013 році підлягає списанню і списується в бухгалтерському обліку дебіторська заборгованість фізичних осіб у розмірі 3 313 601,67 грн. без ПДВ. У податковому обліку підприємством списано не всю суму, а лише в межах проведеної претензійної і позовної роботи в розмірі 2 019 428,38 грн. на підставі абзацу «г» пп. 138.10.6 п. 138.10 ст.138 ПКУ - дана сума зазначена по рядку 06.4.4 «витрати на створення резерву сумнівної заборгованості» Додатка ІВ до рядка 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

Тому, коли в майбутньому здійснюватиметься погашення списаної дебіторської заборгованості тими боржниками-фізичними особами, по яким велась претензійна і позовна робота, і відповідно сума списання включена до витрат в бухгалтерському та податковому обліку, тоді сума такої оплати включається підприємством до складу доходів у бухгалтерському та податковому обліку.

Натомість, коли в майбутньому здійснюватиметься погашення списаної дебіторської заборгованості тими боржниками-фізичними особами, по яким не велась претензійна і позовна робота, і відповідно сума списання включена до витрат лише в бухгалтерському обліку, тоді сума такої оплати включається підприємством до складу доходів також лише в бухгалтерському обліку. В податковому обліку дана сума вже була включена до складу доходів при наданні послуг з теплопостачання. До витрат дана сума не була включена.

Отже оплата є другою подією і не підлягає повторному включенню до складу доходів.

Списання на витрати дебіторської заборгованості по терміну позовної давності в податковому обліку здійснено лише в 2013 році, в попередніх роках востаннє таке списання здійснювалося в червні 2004 року. Починаючи з 11 півріччя 2004 року і до 2012 року включно в податковому обліку відсутнє включення до валових витрат списаної дебіторської заборгованості по терміну позовної давності. Це підтверджено податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства з додатками, в яких відсутні суми в рядках по списанню дебіторської заборгованості. Попередніми актами перевірок ДПІ у м. Херсоні не зауважено щодо правильності заповнення декларації та відсутні твердження про списання дебіторської заборгованості.

До 01.07.2004 р. діяв пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 норма Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в такій редакції:" до складу валових витрат включаються суми безнадійної заборгованості в частині, що не була віднесена до валових витрат, у разі коли відповідні заходи щодо стягнення таких боргів не привели до позитивного наслідку, а також суми заборгованості, стосовно яких закінчився строк позовної давності».

З 01.07.2004 Законом України від 01.07.2004 №1957-ІV внесені зміни до пп.5.2.8 п.5.2 ст.5, якими виключено фразу «а також суми заборгованості, стосовно яких закінчився строк позовної давності».

Саме тому, починаючи з 01.07.2004 підприємство припинило включати до витрат в податковому обліку вартість списаної дебіторської заборгованості.

Протягом 2013 року надходила оплата дебіторської заборгованості населення (фізичних осіб), списаної в минулих роках по сплину терміну позовної давності. До перевірки надавалися довідки абонентської служби з розбивкою такої оплати по періодам.

Оплата списаної заборгованості населення за теплову енергію у 2013 році 1522229,16 грн.

Виходячи з вищевикладеного, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» правомірно збільшено доходи в розмірі 60 988,75 грн. на суму оплати списаної заборгованості населення (фізичних осіб), в межах тої дебіторської заборгованості, що була включена до витрат при її списанні по сплину терміну позовної давності згідно пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Решта сплаченої дебіторської заборгованості була списана лише в бухгалтерському обліку, натомість у податковому обліку при її списанні підприємство не збільшувало витрат і не зменшувало доходів. Тому оплата такої дебіторської заборгованості населенням (фізичними особами), вже включеної до складу доходів при постачанні теплової енергії, не підлягає повторному включенню до доходів згідно п. 135.3 ст.135 ПКУ». (т.1, а.с.72-73).

В матеріалах справи наявні документи ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за 2013 рік, в тому числі: Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча); (т.1, а.с.98-101), Квитанція № 2 про прийняття 20.06.2014 в електронному вигляді (реєстраційний № НОМЕР_2) Податкової декларації з податку на прибуток підприємства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за 2013 рік (уточнююча); (т.1, а.с.109), Додаток ІД «Інші доходи» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча); (т.1, а.с.102), Додаток СБ «Суми врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості» до рядка 03.11 додатка ІД «Інші доходи» до рядка 03 та рядка 06.4.24 додатка ІВ «Інші витрати» до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча);(т.1, а.с.103-104), Додаток ІВ «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» до рядка 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча); (т.1, а.с.105), Бухгалтерська довідка «Розшифровка Інших доходів» ряд.03.30 Додатка ІД «Інші доходи»; (т.1, а.с.102, додаткові документи), Протокол засідання правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» № 6 від 25.12.2013 про розгляд питання: 2. Про списання дебіторської заборгованості; (т.1., а.с.136-137), Відомість «Оплата списаної заборгованості» за січень-грудень 2013 року; (т.1, а.с.139-144), Зведена відомість «Оплата списаної заборгованості» за період з 2000 року (т.1, а.с.145), Відомості «Свод платежів по ЖЕКах та по періодах. (т.1., а.с.146-181).

Всього оплата населенням (фіз. особами) списаної заборгованості за 2013 рік - 1 522 229,16 грн., без ПДВ 1 268 523,84 грн., з них: Оплата заборгованості, списана до 01.07.2004: з ПДВ 73 186,50 грн., без ПДВ - 60 099,75 грн.

У Зведеній відомості «Оплата списаної заборгованості» зазначено, що: Всього оплата списаної заборгованості 1 522 229,16 грн. з ПДВ, в тому числі: списана до 01.07.2004 в бухгалтерському та податковому обліку 73 186,50 грн. з ПДВ, без ПДВ -60 988,75 грн.; списана після 01.07.2004 р. лише в бухгалтерському обліку 1 449 042,66 грн. з ПДВ. (т.1, а.с.145).

У Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча), рядок 03 ІД «Інші доходи» зазначена сума 7 748 315 грн. (т.1, а.с.98-101).

У Додатку ІД «Інші доходи» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча)» зазначено: рядок 03 «Інші доходи» - 7 748 315 грн., в т. ч.: рядок 03.11 СБ «Суми врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості» (+, -) - 141 грн., рядок 03.30 СБ «Інші доходи» - 268 526 грн., в т. ч.: доход на суму оплати списаної заборгованості населення (фізичних осіб), в межах тої дебіторської заборгованості, що була включена до витрат при її списанні по сплину терміну позовної давності, згідно п.п.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» - 60 989 грн. (т.1, а.с.102).

У Додатку СБ «Суми врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості» до рядка 03.11 додатка ІД «Інші доходи» до рядка 03 та рядка 06.4.24 додатка ІВ «Інші витрати» до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча)» зазначено: код рядка 03.11 всього за укладеними договорами 141 грн., в т.ч.: ФОП «ОСОБА_6 Євстахієвна» 140,79 грн. продавець, дог. № 219 від 01.11.2006, платіжне доручення № ПН 273883 від 19.11.2013, Рішення господарського суду Херсонської області від 27.07.2010 р. по справі № 7/99-10. (т.1, а.с.103-104).

Отже, за даними податкового обліку ПАТ «Херсонська ТЕЦ», а саме: Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча) та додатків до неї, до складу «Інших доходів» товариством віднесено 60 989 грн, як доход на суму оплати списаної заборгованості населення (фізичних осіб), в межах дебіторської заборгованості, що була включена до витрат при її списанні по сплину терміну позовної давності, згідно п.п.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1007р. № 283/97-ВР.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданої ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо заниження суми доходів за 2013 рік на суму 996 114,20 грн. внаслідок не включення в податковому обліку до складу доходів сум повернення дебіторської заборгованості, що була списана в попередніх періодах (1 057 103,20 грн. 60 090 грн.), є безпідставними та необгрунтованими.

В Акті ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданої ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що «підприємством завищено суми витрат від операційної діяльності у 2013 році на суму 11 695 718,56 грн. внаслідок віднесення до витрат придбання природного газу, підтвердженого актами приймання передачі НАК «Нафтогаз України», складеними в 2014 році (наступному податковому періоді)».(т.1, а.с.37).

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

Склад витрат та порядок їх визнання з метою оподаткування визначено ст. 138 ПК України.

П.138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9 ст. 138 ПК України, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10 ст. 138 ПК України, пунктом 138.11 ст. 138 ПК України: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5 статті 138 ПК України, підпунктами 138.10.5 пункту 138.10 статті 138, 138.10.6 пункту 138.10 статті 138, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

П.п. 138.1.1 п.138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг; та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

Пункт 138.2. статті 138 зазначає, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. (п.138.4 ст. 138 ПК України).

Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема: прямих матеріальних витрат. (п.138.8 ст. 138 ПК України).

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. (п.п. 138.8.1 п.138.8 ст. 138 ПК України).

Постановою КМУ від 07.10.2009 р. N 1087 (із змінами і доповненнями) затверджено Примірний договір про постачання природного газу за нерегульованим тарифом підприємствам теплоенергетики на виробництво теплової енергії для надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води».

Порядок приймання-передачі природного газу врегульовано пунктами 12 16 такого договору, зокрема: 12. Постачальник передає покупцеві природний газ на комерційному вузлі обліку природного газу (у пункті приймання-передачі). 13. Право власності на природний газ переходить від постачальника до покупця в пункті приймання-передачі. 14. Загальний обсяг природного газу, фактично спожитий покупцем у відповідному місяці, визначається шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показань приладів обліку витрат природного газу, встановлених на комерційному вузлі обліку природного газу покупця або постачальника. 15. Обсяг природного газу, спожитий покупцем з метою виробництва теплової енергії для надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, визначається відповідно до обсягу спожитої населенням теплової енергії на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії та/або згідно з нормами споживання теплової енергії.

Постачальник, покупець та газотранспортне підприємство складають акт приймання-передачі природного газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці згідно з додатком (далі - акт приймання-передачі), в якому зазначається фактичний обсяг спожитого покупцем природного газу, його ціна та загальна вартість.

Покупець зобов'язується не пізніше ніж 5 числа місяця, що настає за місяцем постачання природного газу, подати постачальникові для підписання по два примірники акта приймання-передачі, підписані та скріплені печаткою покупця та погоджені з газотранспортним підприємством.

Постачальник зобов'язується не пізніше ніж 12 числа місяця, що настає за місяцем постачання природного газу, повернути покупцеві по одному примірнику акта приймання-передачі, підписаному та скріпленому печаткою постачальника.

16. У разі відмови покупця від надання та/або підписання тристороннього акта приймання-передачі газу фактично переданим вважається обсяг газу, зазначений в наданому постачальнику газотранспортним підприємством реєстрі обсягів спожитого газу.

Як зазначено в Акті ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р., підприємством завищено витрати від операційної діяльності у 2013 році на суму 11 695 718,56 грн. внаслідок віднесення до витрат придбання природного газу, підтвердженого Актами приймання передачі природного газу, складеними у 2014 році (наступному податковому періоді).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат, з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, визначені ст.9 цього Закону та п.2.4 зазначеного Положення, зокрема: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до ст. 4 цього Закону одним із головних принципів, на якому ґрунтується бухгалтерський облік, є принцип нарахування та відповідності доходів і витрат, тобто, для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Згідно з п. 2 ст.3 зазначеного Закону, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Перевіркою встановлено, що в порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПКУ ПАТ «Херсонська ТЕЦ» завищено витрати від операційної діяльності у 2013 році на суму 11 695 718,56 грн. внаслідок включення до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів витрат на придбання природного газу, спожитого в листопаді та грудні 2013 року на підставі актів приймання передачі природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Акти приймання-передачі природного газу, які складені в 2014 році, складають загальну суму (без ПДВ) - 11 695 718,56 грн. (260 374,64 + 637 016,35 + 6 798 327,57)

В матеріалах справи наявні наступні документи щодо передачі приймання природного газу у 2013 році: Договір № 13/2489-ТЕ-33 купівлі продажу природного газу від 28.12.2012р., укладений між НАК «Нафтогаз України» (Продавець) і ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (Покупець) (арк.188); Додаткова угода №1 від 31.12.2013р. до договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. № 13/2489-ТЕ-33 (арк.191); Акт № 186-300-ЗТ від 30.11.2013р. передачі-приймання природного газу за листопад 2013 року, підписаний заступником голови правління з питань газопостачання ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_5В, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, в якому зазначено, що в листопаді 2013 року ПАТ «Херсонгаз» протранспортував через газорозподільні мережі та передав ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на його вхідній засувній арматурі, а ПАТ «Херсонська ТЕЦ» прийняла для використання: пункт споживання - «опалювальна котельня ТЕ», постачальник НАК «Нафтогаз України» природний газ в кількості 5 578 264 (пять мільйонів пятсот сімдесят вісім тисяч двісті шістдесят чотири) куб. м (арк.182); Акт приймання передачі природного газу від 30.11.2013р., підписаний від НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_8, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, та від газорозподільної організації ОСОБА_5, в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у листопаді 2013 року, природний газ обсягом 1 673 246 (один мільйон шістсот сімдесят три двісті сорок шість) куб. м (арк.184); Акт приймання передачі природного газу від 24.01.2014р., підписаний від НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_9, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, та від газорозподільної організації ОСОБА_5, в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у листопаді 2013 року, природний газ обсягом 3 905 018 (три мільйони девятсот пять тисяч вісімнадцять) куб. м (арк.185); Акт № 187-300-ЗТ від 31.12.2013р. передачі-приймання природного газу за грудень 2013 року, підписаний заступником голови правління з питань газопостачання ПАТ «Херсонгаз» ОСОБА_5В, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, в якому зазначено, що в грудні 2013 року ПАТ «Херсонгаз» протранспортував через газорозподільні мережі та передав ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на його вхідній засувній арматурі, а ПАТ «Херсонська ТЕЦ» прийняла для використання: пункт споживання - «опалювальна котельня ТЕ», постачальник НАК «Нафтогаз України» природний газ в кількості 6 815 164 (шість мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч сто шістдесят чотири) куб. м (арк.183); Акт приймання передачі природного газу від 29.01.2014р., підписаний від НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_9, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, та від газорозподільної організації ОСОБА_5, в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у грудні 2013 року, природний газ обсягом 583 883 (пятсот вісімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят три) куб.м (арк.186); Акт приймання передачі природного газу від 21.05.2014р., підписаний від НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_9, з однієї сторони, і головою правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, з другої сторони, та від газорозподільної організації ОСОБА_5, в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у грудні 2013 року, природний газ обсягом 6 231 281 (шість мільйонів двісті тридцять одна тисяча двісті вісімдесят один) куб. м (арк.187).(т.1, а.с.182-188, 191) Договір на розподіл природного газу № 1-300ПТ/429 від 01.01.2012р., укладений між ПАТ «Херсонгаз» в особі заступника голови правління з питань газопостачання ОСОБА_5 та ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в особі голови правління ОСОБА_10

Таким чином, згідно п.1.1 Договору № 13/2489-ТЕ-33 купівлі продажу природного газу від 28.12.2012р., Продавець зобовязується передати у власність Покупця у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками 9крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з п.3.1, Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

Відповідно до п. 3.1.1 цього Договору, покупець зобовязується укласти технічну угоду з газотранспортним підприємством щодо порядку обліку газу в пунктах прийому-передачі газу. Про укладення такої угоди Покупець повідомляє Продавця протягом 3-х днів з дня укладення.

Згідно п. 3.3 та 3.4 приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла обліку газу Покупця.

Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Додатково наданий Договір на розподіл природного газу №1-300ПТ/429 від 1.12.2012, укладений між ПАТ «Херсонська ТЕЦ» і ПАТ «Херсонгаз» на надання послуг з транспортування природного газу.

Враховуючи специфіку діяльності підприємства щодо безперебійного забезпечення населення тепловою енергією, підприємство фактично отримало у листопаді 2013 року 5 578 264 куб. м природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, що підтверджується Актом № 186-300-ЗТ від 30.11.2013р. передачі-приймання природного газу за листопад 2013 року, підписаний представником газотранспортної організації ПАТ «Херсонгаз» і представником ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_7, в якому зазначено обсяги протранспортованого в листопаді 2013 року ПАТ «Херсонгаз» через газорозподільні мережі та переданого ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на його вхідній засувній арматурі природного газу на опалювальну котельню для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням. Постачальник природного газу НАК «Нафтогаз України» (т.1, а.с.182).

Обсяг 5 578 264 куб. м переданого природного газу в листопаді 2013 року постачальником НАК «Нафтогаз України» підтверджено:

Актом приймання передачі природного газу від 30.11.2013р., в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у листопаді 2013 року, природний газ обсягом 1 673 246 куб. м. (т.1, а.с.184).

Актом приймання передачі природного газу від 24.01.2014р., в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у листопаді 2013 року, природний газ обсягом 3 905 018 куб. м, оскільки згідно з Додатковою угодою №1 від 31.12.2013р. до договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. № 13/2489-ТЕ-33 пункт 2.1 ст. 2 Договору було доповнено абзацом у наступній редакції: «Продавець передає Покупцеві у січні червні 2014 року газ, спожитий Покупцем за цим договором у листопаді грудні 2013 року». (т.1, а.с.185).

Таким чином, постачальником підтверджено, що у листопаді 2013 року покупець отримав 5 578 264 куб. м природного газу (1 673 246 куб. м + 3 905 018 куб. м).

У грудні 2013 року покупець фактично отримав 6 815 164 куб. м природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, що підтверджується Актом № 187-300-ЗТ від 31.12.2013р. передачі-приймання природного газу за грудень 2013 року, підписаний представником газотранспортної організації ПАТ «Херсонгаз» і представником ПАТ «Херсонська ТЕЦ», в якому зазначено обсяг протранспортованого в грудні 2013 року ПАТ «Херсонгаз» через газорозподільні мережі та переданого ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на його вхідній засувній арматурі природного газу на опалювальну котельню для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, від Постачальника природного газу НАК «Нафтогаз України» (т.1 а.с.183).

Обсяги переданого в грудні 2013 року природного газу постачальником НАК «Нафтогаз України» підтверджено: Актом приймання передачі природного газу від 29.01.2014р., в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у грудні 2013 року, природний газ обсягом 583 883 куб. м. (т.1, а.с.186).; Актом приймання передачі природного газу від 21.05.2014р., в якому зазначено, що НАК «Нафтогаз України» передає, а ПАТ «Херсонгаз» приймає для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, спожитий у грудні 2013 року, природний газ обсягом 6 231 281 куб.м. (т.1, а.с.187).

Таким чином, постачальником підтверджено, що у грудні 2013 року покупець отримав 6 815 164 куб. м природного газу (583 883 куб. м + 6 231 281 куб. м).

З урахуванням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», для отримання фінансового результату доходи звітного періоду необхідно порівняти з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів, тобто, для отримання доходу від реалізації теплової енергії населенню в листопаді і грудні 2013 року був використаний природний газ, отриманий в листопаді і грудні 2013 року.

Підставою для відображення господарських операцій з отримання природного газу є акти приймання-передачі природного газу у відповідному періоді.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо завищення суми витрат від операційної діяльності у 2013 році на суму 11 695 718,56 грн. внаслідок віднесення до витрат придбання природного газу, підтвердженого актами приймання передачі НАК «Нафтогаз України», складеними в 2014 році (наступному податковому періоді), є безпідставними та необгрунтованими.

В Акті перевірки ДПІ у м. Херсоні та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що: «ПАТ «Херсонська ТЕЦ» протягом 2013 року проводило капітальні ремонти основних засобів, які акумулюються на рахунку 151 «Капітальні ремонти». Загальна сума капітальних ремонтів, здійснених в 2013 році становить 4 607 690, 09 грн.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» включає до складу витрат проведення ремонтів в межах 10% ліміту в розмірі 3 829 590,07 грн. (Д-т 151 К-т 891 2100, 891 2110, 891 2111) та одночасно після завершення капітального поліпшення відносить ці витрати на збільшення вартості основних засобів пообєктно (Д-т 103, 104 К-т 151) та нараховує амортизацію на дані обєкти.

Загальна сума нарахованої амортизації в 2013 році по відремонтованим і введеним в експлуатації в цьому періоді обєктам склала 31 119,3 грн. (Таблиці в акті на арк.10-13).

Таким чином, підприємством завищено витрати в розмірі нарахованої амортизації по обєктам основних засобів, по яким здійснювався капітальний ремонт і витрати на його здійснення були включені до загально виробничих витрат в межах дозволеного ліміту (10% сукупної вартості основних засобів на початок звітного року).

В порушення п.144.1 ст.144 Податкового кодексу України «ПАТ «Херсонська ТЕЦ» завищено витрати на загальну суму 31 119 грн. внаслідок нарахування амортизації на витрати по проведеним капітальним ремонтам основних засобів, що включені до складу витрат в межах 10% сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року». (т.1, а.с.38-40).

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

Пунктом 146.12 ст.146 Податкового кодексу України встановлено, що «сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат».

Згідно п.144.1 ст.144 ПКУ «амортизації підлягають витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року».

П(с)БО 7 «Основні засоби», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, встановлено: «обєктом амортизації є первісна або переоцінена вартість необоротних активів за вирахуванням їх ліквідаційної вартості. В стандарті бухгалтерського обліку відсутні такі норми, які б зумовлювали залежність нарахування амортизації від 10% ліміту.

Як зазначено в Акті перевірки, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» протягом 2013 року проводило капітальні ремонти основних засобів, які акумулюються на рахунку 151 «Капітальні ремонти», загальна сума капітальних ремонтів, здійснених в 2013 році становить 4 607 690, 09 грн.

Згідно даних відомостей аналітичного обліку ПАТ «Херсонська ТЕЦ», до складу витрат у податковому обліку товариства включено проведення капітальних ремонтів (Д-т 151 К-т 891 2100, 891 2110, 891 2111) в розмірі 3 213 852,47 грн., а саме: 891 2100 2 917 216,79 грн., 891 2110 - 276 317,30 грн., 891 2111 - 20 318,38 грн. (додаткові документи).

Слід зазначити, що на стор.13 акту перевірки вказано, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» включає до складу витрат проведення ремонтів в межах 10% ліміту в розмірі 3 829 590,07 грн. (Д-т 151 К-т 891 2100, 891 2110, 891 2111), тобто, сума перевищує фактичну на 615 737,60 грн. (3 829 590,00 грн. 3 213 852,47 грн. = 615 737,60 грн.)

Згідно даних Податкової довідки (підсумкова) розрахунку зносу і балансової вартості основних засобів за період з 01 січня 2013р. по 31 січня 2013р. по підприємству «Херсонська ТЕЦ» (Форма ОСВ391DP): По підприємству в розрізі типів: Виробничі фонди становлять: первісна вартість 2 378 108 773,98 грн., фактичний знос - 2 305 167 128,39 грн., балансова вартість - 72 941 645,59 грн.

Отже, відповідно до п.146.12 ст.146 Податкового кодексу України, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» може віднести до складу витрат суми витрат, що пов'язані з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, тобто, у розмірі 7 294 165 грн. (72 941 645,59 грн. * 10% = 7 294 165 грн.).

Згідно п.144.1 ст.144 ПКУ, амортизації підлягають витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року.

В матеріалах справи наявні документи ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за 2013 рік, в тому числі: Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча)(т.1, а.с.98-101); Квитанція № 2 про прийняття 20.06.2014 (реєстраційний № НОМЕР_2) Податкової декларації з податку на прибуток підприємства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за 2013 рік (уточнююча) (т.1, а.с.109) ; Додаток АМ «Амортизація» до рядка 06.4.27 додатка ІВ «Інші витрати» до рядка 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча)». (т.1, а.с.106).

Балансова вартість основних засобів на початок звітного (податкового) року - 72 941 646 грн., Сума ліміту витрат на поліпшення на звітний (податковий) рік - 7 294 165 грн. (72 941 645,59 грн. * 10% = 7 294 165 грн.), Фактичні обсяги витрат на поліпшення на звітний (податковий) рік - 9 962 112 грн.,Сума, що враховується до складу витрат звітного (податкового) періоду -7 294 165 грн., в т. ч.кап. ремонти 3 213 852,47 грн.

Таким чином, ПАТ «Херсонська ТЕЦ»: в бухгалтерському обліку підприємство збільшує балансову вартість необоротних активів на вартість капітального ремонту по рахункам 103 «Будівлі і спорудження» та 104 «Машини і обладнання» на суму 3 213 852,47 грн.

В податковому обліку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» не збільшено вартість необоротних активів на вартість капітального ремонту в розмірі 3 213 852,47 грн.

У податковому обліку сума амортизація складає 9 555 127 грн., про що зазначено у Додатку АМ до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (уточнююча), при цьому не 9 555 337 грн., про що зазначено на арк.9 акту перевірки. (т.1, а.с.98-101.)

У бухгалтерському обліку сума нарахованої амортизація складає 10 608 000 грн., про що зазначено у Звіті про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 12 місяців 2013 року.

Отже, сума нарахованої амортизації в податковому обліку (9 555 127 грн.) менше суми нарахованої амортизації в бухгалтерському обліку (10 608 000 грн.) на 1 052 873 грн.

Виходячи з вищевикладеного, збільшення вартості основних засобів по рахункам 103 і 104 на вартість капітального ремонту є збільшенням лише в бухгалтерському обліку згідно П(с)БО 7, при цьому в податковому обліку підприємством при включенні капітального ремонту до витрат в межах 10% ліміту відсутнє збільшення вартості основних засобів з дотриманням п.144.1 ст.144 ПКУ та п.146.12 ст.146 ПКУ.

Так як в податковому обліку товариства не відбувалось збільшення вартості основних засобів на вартість капітальних ремонтів, то відсутні підстави для нарахування амортизації.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо зменшення витрат підприємства в податковому обліку на вартість амортизації основних засобів у бухгалтерському обліку в розмірі 31 119,30 грн., є безпідставними та необгрунтованими.

У Акті перевірки ДПІ у м. Херсоні та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» не врахувало при визначенні показника р.06.5 декларації «відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного періоду...» дані позапланової перевірки (акт від 20.08.2014 №288/21-03-22-05), що призвело до завищення даного показника на суму 1479 797,75 грн. за 2013 рік. (-15 540 665 * 25% = 3 885 166,25 - 5 364 964). (т.1, а.с.41).

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

Висновки, викладені ДПІ у м. Херсоні в Акті від 20.08.2014 №288/21-03-22-05 виїзної позапланової перевірки ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.01.2013, були оскаржені підприємством до податкової служби.

ДПІ у м. Херсоні листом від 09.09.2014 №9438/10/21-03-22-1 про розгляд заперечень до Акту позапланової документальної перевірки визначено, що остаточну відповідь по запереченню на даний акт перевірки від 20.08.2014 №288/21-03-22-05 буде надано лише після проведення позапланової документальної перевірки.

Наказом ДПІ у м. Херсоні від 18.09.2014 №1146 встановлено провести документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період, який став предметом оскарження, з 18.09.2014 терміном на 9 робочих днів, із програмою в три пункти, з них: п.2. правильність формування витрат за IV квартал 2011 року в частині не врахованих перевіркою на суму 5 851 842 грн.

ДПІ у м. Херсоні складено Акт від 16.10.2014 № 345/21-03-22- 05/00131771 про результати виїзної позапланової перевірки ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток, за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, що оскаржується. У висновках даного акту податковими інспекторами зазначено: «перевірка пунктів 2-3 плану не проведена внаслідок значного документообігу та недостатнього часу».

Дані щодо результатів розгляду заперечень з урахуванням висновків Акту перевірки від 16.10.2014 № 345/21-03-22-05/00131771 ДПІ у м. Херсоні, в матеріалах справи відсутні.

Підпунктом 17.1.7 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України визначено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України).

Пунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що сума грошового зобовязання, що оскаржується, вважається неузгодженою протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення - рішення або іншого рішення контролюючого органу, шо оскаржується.

Згідно п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України «при звернені платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили».

Отже, не підлягає зменшенню відємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду в розмірі 1 479 797,75 грн. на підставі попереднього акта перевірки, результати якого на дату перевірки (15.10.2014) є неузгодженими і не набули законної сили.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на суму 1 479 797,75 грн., є безпідставними та необгрунтованими.

В Акті перевірки та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що: «Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу). Згідно ст. 201 ПКУ одним із обов'язкових реквізитів податкової накладної є код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Згідно п.11 Підрозділу 2 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-У1 (зі змінами та доповненнями), податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Перевіркою встановлено придбання підприємством скрапленого газу в 2013 році без зазначення в податкових накладних коду товару згідно з УКТ ЗЕД від ТОВ «Метан-КР» (код 33452854) та ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» (код 36671276) на загальну суму 2 046,66 грн.

Відповідно п.п. 215.3.4 ст. 215 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями), скраплений газ відноситься до підакцизних товарів, а податкові накладні на його постачання повинні містити код товару згідно з УКТ ЗЕД та бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перелік кодів товарів, до яких відноситься скраплений газ відображено у п.п. 215.3.4 ст. 215 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями).

Отже, на порушення ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями) підприємством було неправомірно включено до податкового кредиту суми по придбанню скрапленого газу, отриманого від ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» (код 36671276) та ТОВ «Метан-КР» (код 33452854) на загальну суму 2 046,66 грн., у т. ч.:за лютий 2013 року на загальну суму ПДВ 507,5 грн.; за березень 2013 року на загальну суму ПДВ 507,5 грн.; за жовтень 2013 року на загальну суму ПДВ 1 031,66 грн. (т.1, а.с.44)

Отримані від постачальників та включені до податкового кредиту податкові накладні заповнені з порушеннями наведено в додатку 5.1 до акта перевірки». (т.1, а.с.67)

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

В матеріалах справи наявні 4 (чотири) податкові накладні, які значаться виписаними Продавцями товару (газ скраплений та газ нафтовий зріджений) ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» (індивідуальний податковий номер 39) та ТОВ «Метан-КР» (індивідуальний податковий номер 66) Покупцю ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (індивідуальний податковий номер 33) за лютий, березень та жовтень 2013 року. (т.1, а.с.201-204)

Згідно з даними податкових накладних, номенклатурою поставки товару зазначений: від ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» - газ скраплений по договору купівлі-продажу від 29.12.2012р. № 436/205 та від ТОВ «Метан-КР» - газ нафтовий зріджений по договору поставки від 08.01 2013р. № 2.

Проведення господарських операцій з поставки газу скрапленого та газу нафтового зрідженого між Продавцями товару ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» і ТОВ «Метан-КР» та Покупцем ПАТ «Херсонська ТЕЦ» підтверджується також наявними в матеріалах справи видатковими накладними, у яких зазначена така ж сама продукція та її обєм, а саме:ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз»:видаткова накладна від 13.02.2013 № 146 на суму ПДВ 507,50 грн., видаткова накладна від 15.03.2013 № 274 на суму ПДВ 507,50 грн., ТОВ «Метан-КР»: видаткова накладна від 07.10.2013 № 353 на суму ПДВ 515,83 грн., видаткова накладна від 21.10.2013 № 365 на суму ПДВ 515,83 грн. (т.1, а.с.205-206).

Відповідно до наданих документів, всього постачальниками Продавцями: ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» і ТОВ «Метан-КР» Покупцю: ТОВ «Херсонська ТЕЦ» поставлено товар (газ скраплений та газ нафтовий зріджений) на загальну суму 12 289,00 грн., включаючи ПДВ 2 046,66 грн.

Відповідно до п.198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ПК України).

Нормами пункту 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 ПК України, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу України. У разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної (п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно п.201.1 статті 201 Податкового кодексу, платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п.201.6 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно п.2 Наказу ДПС України «Про затвердження форми Податкової накладної та Порядку її заповнення» від 21.12.2010 року № 969 (далі Наказ № 969), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Тобто, особою, зареєстрованою як платник податку, за операціями, що досліджуються, є Товариство, а не його директор або засновник, саме товариству присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п.6.2. Наказу № 969, податкова накладна є підставою на віднесення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

За нормами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У Постанові Верховного Суду України від 09.09.2008р. (реєстраційний № в ЄДРСР 2362425) також визначено, що «не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з ПДВ порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку».

Отже, коли на момент перевірки платника податку, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, відповідають зазначеним сумам у податкових накладних, податковий кредит покупця вважається підтвердженим податковими накладними, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість.

Тобто, недоліки форми в заповненні податкової накладної, зокрема, не зазначення виду цивільно-правового договору та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, не свідчить про її неналежність як доказу та не впливає на розмір податкового кредиту покупця.

Отже, наявні в матеріалах справи податкові накладні виписані від імені Продавців: ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» (індивідуальний податковий номер 39, свідоцтво платника ПДВ 200035370) та ТОВ «Метан-КР» (індивідуальний податковий номер 66, свідоцтво платника ПДВ 04961239), які зареєстровані платниками податку на додану вартість, та оформлені відповідно до вимог, передбачених п.201.1 статті 201 Податкового кодексу України та Наказу № 969, а саме: мають обовязкові реквізити, підписані від імені особи, яка склала і підписала податкову накладну, мають відтиск печатки підприємств (за виключенням зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД), є підставою на віднесення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість у покупця - ПАТ «Херсонська ТЕЦ», зареєстрованого як платник податку.

Таким чином, суд зазначає, що з урахуванням вищезазначеного, висновки Акту перевірки про те, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» неправомірно включено до податкового кредиту суми по придбанню скрапленого газу, отриманого від ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» (код 36671276) та ТОВ «Метан-КР» (код 33452854) на загальну суму 2 046,66 грн., у т. ч.: за лютий 2013 року на загальну суму ПДВ 507,50 грн.; за березень 2013 року на загальну суму ПДВ 507,50 грн.; за жовтень 2013 року на загальну суму ПДВ 1 031,66 грн., за податковими накладними, у яких не зазначений код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України газу скрапленого), а у звязку з чим зменшено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 2 046,66 грн., є безпідставними та необґрунтованими.

Слід зазначити, що підакцизний товар (газ скраплений) зазначений тільки у двох з чотирьох податкових накладних на загальну суму ПДВ 1015,00 грн.

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо завищення податкового кредиту 2013 року по податкових накладних по придбанню скрапленого газу від ДП «Газпостач» ПАТ «Херсонгаз» та ТОВ «Метан-КР» без кода УКТ ЗЕД та без реєстрації в ЄРПН на загальну суму ПДВ 2 046,66 грн. (у т.ч. лютий 507,50 грн., березень 507,50 грн., жовтень 1 031,66 грн.), є безпідставними та необгрунтованими.

В Акті перевірки та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що: «В ході проведення перевірки встановлено придбання у ТОВ «Метан-КР» природного газу з кодом товару згідно з УКТ ЗЕД 27 11 21 00 00 на загальну суму 14 833,35 грн.

Відповідно до п.197.14 ст.197 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями), звільняються від оподаткування операції із ввезення на митну територію України природного газу за кодом згідно з УКТ ЗЕД 27 11 21 00 00. Тобто, ТОВ «Метан-КР» операції з реалізації природного газу повинно було відображати без ПДВ, а в свою чергу ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в реєстрі отриманих податкових накладних зазначати як, операції, які звільнені від ПДВ.

Отже, в порушення п.197.14 ст. 197 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями) підприємство завищено податковий кредит на загальну суму 14 833,35 грн., а саме:за березень 2013 року на загальну суму ПДВ 1 666,67 грн.:за травень 2013 року на загальну суму ПДВ 1 666,67 грн.;за липень 2013 року на загальну суму ПДВ 1 666,67 грн.;серпень 2013 року на загальну суму ПДВ 833,33 грн.;за вересень 2013 року на загальну суму ПДВ 833,33 грн.;за листопад 2013 року на загальну суму ПДВ 2 333,34 грн.;за грудень 2013 року на загальну суму ПДВ 5 833,34 грн. (т.1, а.с.44-45 ).

Перелік податкових накладних, заповнених з порушеннями, відображено в додатку 5.2 до акту перевірки». (т.1, а.с.68).

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

В матеріалах справи наявні 11 податкових накладних, які значаться виписаними Продавцем товару (природний газ) по договору купівлі-продажу від 08.01.2013 року № 3 ТОВ «Метан-КР» (індивідуальний податковий номер 66) Покупцю ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (індивідуальний податковий номер 33) за 2013 рік.(т.1, а.с. 209-214)

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявний Розрахунок №9 від 26.03.2014 коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 25.12.2013 № 24, згідно якого в звязку з поверненням природного газу підлягають зменшенню обсяг без урахування ПДВ на суму 2 113,23 грн. та сума ПДВ на 422, 65 грн. (т.1, а.с.215).

Отже, загальна сума з урахуванням повернення газу коригуванням кількісних та вартісних показників становить не 89 000,00 грн. з ПДВ, в т. ч. ПДВ 14 833,35 грн., а 86 464,12 грн. з ПДВ, в т. ч. ПДВ 14 410,70 грн.

Згідно з даними податкових накладних та Розрахунку №9 від 26.03.2014 коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 25.12.2013 № 24, номенклатурою поставки товару від ТОВ «Метан-КР» зазначений: природний газ по договору поставки від 08.01 2013р. № 3.

Проведення господарських операцій з поставки природного газу між Продавцем товару ТОВ «Метан-КР» та Покупцем ПАТ «Херсонська ТЕЦ» підтверджується також наявними в матеріалах справи видатковими накладними, у яких зазначена така ж сама продукція та її обєм (куб. м). (т.1, а.с.216-236).

Пунктом 197.14 ст.197 Податкового кодексу України (чинної до 01.01.2014 року) встановлено, що «звільняються від оподаткування операції із ввезення на митну територію України природного газу за кодом згідно з УКТ ЗЕД 27 11 21 00 00».

Ввезення на митну територію України будь-якого товару, в тому числі природного газу, є імпортними операціями між нерезидентами та резидентами на підставі зовнішньо-економічних контрактів, які реєструються у ЗЕД, та які оформлюються ВМД.

В матеріалах справи відсутні ВМД, які б підтверджували імпорт (ввезення на митну територію України) природного газу, в тому числі ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від будь-якого нерезидента. Навпаки, наявні податкові накладні, виписані та надані Продавцем резидентом ТОВ «Метан-КР».

За нормами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, ПАТ «Херсонська ТЕЦ», отримавши природний газ від ТОВ «Метан-КР» (резидента, а не нерезидента), є споживачем на внутрішньому ринку України. Тобто, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» не здійснювало операції із ввезення на митну територію України природного газу.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна Пояснювальна записка до проекту Закону України «Про внесення зміни до статті 197 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій із ввезення на митну територію України природного газу», у який зазначено: «4. Фінансово-економічне обгрунтування:

Реалізація положень цього законопроекту не призведе до додаткових матеріальних та фінансових втрат державного бюджету України, оскільки в подальшому операції з постачання імпортованого природного газу на внутрішньому ринку споживачам України відповідно до Податкового кодексу України оподатковуються ПДВ на загальних підставах». (т.1, а.с.240-241).

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо завищення податкового кредиту за 2013 рік по придбанню у ТОВ «Метан-КР» природного газу з кодом УКТ ЗЕД 3711 21 00 00 на загальну суму 14 833,35 грн., операції з реалізації якого повинні відображатися без ПДВ (у т.ч. березень 1 666,67 грн., травень - 1 666,67 грн., липень - 1 666,67 грн., серпень 833,33 грн., вересень - 833,33 грн., листопад 2 333,34 грн., грудень 5 833,34 грн.), є безпідставними та необгрунтованими.

В Акті перевірки та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01 зазначено, що: «За результатами попередньої перевірки (акт від 20.08.2014 № 288/21-03-22-05) встановлено, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» неправомірно віднесено до податкового кредиту податкову накладну від 30.12.2011 №5 на суму 1 556 974,93 грн., у тому числі ПДВ 259 495,82 грн., отриману від ТОВ «Херсонтепломережі», яка заповнена з порушеннями, а саме не заповнено реквізити договору «від», «№», що не дає можливості ідентифікувати номер договору, а також, враховуючи, що податкова накладна виписана на постачання послуг, а Порядок № 1379 передбачає заповнення графи 5 «Одиниця виміру товару» та 6 «Кількість (обєм, обсяг) податкової накладної, в зв'язку з не заповненням графи 5 та 6, це порушення не дає можливості ідентифікувати суть господарської операції в податковому обліку. Крім того, перевіркою встановлено, що підписи на податкових накладних у паперовому вигляді та електронний цифровий підпис, що накладається на податкову накладну при її реєстрації у Єдиному реєстрі, не належать одній особі, що не дозволяє їх відображення в податковому обліку підприємства.

За період з 01.02.13 по 31.12.13 ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в рамках касового методу по даній податковій накладній включено до податкового кредиту 109 244,83 грн.

Отже, на порушення п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1 (зі змінами та доповненнями) завищено податковий кредит на 109 244,83 грн., у т.ч. по періодах: за лютий 2013року на суму 44 155,00 грн.; за березень 2013 року на суму 50 371,49 грн.; за квітень 2013року на суму 14 718,34 грн.» (т.1, а.с.45)

В результаті дослідження документів, судом встановлено наступне.

В матеріалах справи наявні (у копіях): Договір на транспортування теплової енергії в гарячій воді №144 від 04 листопада 2008 року між ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (Замовник) та ТОВ «Херсонтепломережі» (Виконавець), предметом якого зазначено, що Замовник передає, а Виконавець приймає на себе зобовязання по транспортуванню теплової енергії в гарячій воді до споживачів через теплові мережі і теплові пункти Виконавця; (т.1, а.с.242-243); Акт виконаних робіт за листопад 2011 року № 83 від 07 грудня 2011 року, у якому зазначено, що ТОВ «Херсонтепломережі» (Виконавець) транспортовано до Споживачів теплову енергію згідно договору на транспортування теплової енергії в гарячій воді № 144 від 04.11.2008р. за листопад 2011 року 18 966,22 Гкал. на загальну суму без ПДВ 1 297 479,11 грн., ПДВ 20% - 259 495,82 грн., разом з ПДВ 1 556 974,93 грн.; (т.1, а.с.244) Податкова накладна № 5 від 30.12.2011р., виписана Продавцем товару ТОВ «Херсонтепломережі» Покупцю ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на загальну суму 1 556 974,93 грн., у т.ч. ПДВ 259 495,82 грн.; (т.1, а.с.245) Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12 квітня 2013 року та Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12 квітня 2013 року (Додаток до протоколу), у якому зазначений перелік документів (оригінали), які значаться вилученими, в т.ч. оригінал податкової накладної № 5 від 30.12.2011р. (під номером 82). (т.1, а.с.246-250).

Згідно п.198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно п.201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна № 5 від 30.12.2011р. оформлена відповідно до вимог, передбачених п.201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: має всі обовязкові реквізити, при цьому у розділі «ОСОБА_5 цивільно-правового договору» зазначено: «Договір про надання послуг» (проте, не заповнені реквізити договору: «від» та «№»).

Наявна в матеріалах справи податкова накладна № 5 від 30.12.2011р. виписана від імені Продавця: ТОВ «Херсонтепломережі» (індивідуальний податковий номер 35, свідоцтво платника ПДВ 30571413), який зареєстрований платником податку на додану вартість, оформлена відповідно до вимог, передбачених п.201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: має обовязкові реквізити, підписана від імені особи, яка склала і підписала податкову накладну, має відтиск печатки підприємства (за виключенням зазначення номеру та дати договору), є підставою на віднесення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість у покупця - ПАТ «Херсонська ТЕЦ», зареєстрованого як платник податку. (т.1, а.с.245).

Таким чином, за даними податкової накладної № 5 від 30.12.2011р., ПАТ «Херсонська ТЕЦ» мало право на віднесення до податкового кредиту у грудні 2011 року податок на додану вартість у розмірі 259 495,82 грн.

Проте, товариство відносило до податкового кредиту податок на додану вартість частково, а саме: в Х11.2011р. 30 335,06 грн., в У11.2012р. 90 697,81 грн., в Х11.2012 р. 29 218,13 грн., в 11.2013 р. 44 155,00 грн., в 111.2013р. 50 371,49 грн., в 1У.2013р. - 14 718,34 грн.,про що свідчать записи у податковій накладній № 5 від 30.12.2011р. (т.1, а.с.245).

Отже, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за податковою накладною № 5 від 30.12.2011 року віднесено до податкового кредиту у 2013 році ПДВ у розмірі 109 244,83 грн., у т. ч. по періодах: за лютий 2013 року 44 155,00 грн., за березень 2013 року 50 311,49 грн., за квітень 2013 року 14 718,34 грн.

Слід зазначити, що віднесення ПАТ «Херсонська ТЕЦ» податку на додану вартість за податковою накладною № 5 від 30.12.2011 року поступово (частково у різні звітні податкові періоди) не вплинуло на заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість.

Зазначене в Акті те, що підписи на податкових накладних у паперовому вигляді та електронний цифровий підпис, що накладається на податкову накладну при її реєстрації у Єдиному реєстрі, не належать одній одній особі, що не дозволяє їх відображення в податковому обліку підприємства, не відноситься до недотримання вимог податкового законодавства ПАТ «Херсонська ТЕЦ», тому що податкові накладні виписані Продавцем ТОВ «Херсонтепломережі», який несе відповідальність за правильність їх заповнення.

У Постанові Верховного Суду України від 09.09.2008р. (реєстраційний № в ЄДРСР 2362425) також визначено, що «не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з ПДВ порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку».

Отже, коли на момент перевірки платника податку, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, відповідають зазначеним сумам у податкових накладних, податковий кредит покупця вважається підтвердженим податковими накладними, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість.

Тобто, недоліки форми в заповненні податкової накладної, зокрема, не зазначення виду цивільно-правового договору та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, не свідчить про її неналежність як доказу та не впливає на розмір податкового кредиту покупця».

Таким чином, суд зазначає, що висновки Акту ДПІ у м. Херсоні № 343/21-03-22-01 від 15.10.2014р. планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013р. по 31.12.3013р. та відповіді на заперечення до акту перевірки, наданою ДПІ у м. Херсоні листом від 12.11.2014 № 11832/10/21-03-22-01, щодо завищення податкового кредиту за 2013 рік на 109 244,83 грн. (у т.ч. лютий - 44 155, березень 50 371,49, квітень 14 718,34) по податковій накладній ТОВ «Херсонтепломережі» від 30.12.2011 №5, в якій не заповнено реквізити договору «від» та «№», а також підпис у паперовому вигляді та електронний цифровий підпис не належать одній особі, є безпідставними та необгрунтованими.

Вищезазначені висновки суду, щодо відсутності порушень зазначених у висновках акта перевірки позивача від 15.10.2014 р. №343/21-03-22-01, узгоджуються із висновками експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи від 22.05.2015 р. №03/05.

Частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 17.11.2014 р. № НОМЕР_1, №, № прийняті відповідачем безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 п.3 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать у т.ч. витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Суд зазначає, що відповідно до ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 р. оплату за проведення експертизи було покладено на Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль".

В якості доказу сплати судових витрат за проведення експертних досліджень, суду надано платіжне доручення №1612 від 07.05.2015 р. в сумі 57 700,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 87, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182 640,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 121760,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 60880,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 636 900,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1757933,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 878967,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 17.11.2014 року, яким ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" зменшено суму бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в сумі 4365,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 2182,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" ( ) судовий збір в сумі 487,20 грн. (Чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" ( ) витрати за проведення судово - бухгалтерської експертизи в сумі 57 700,00 грн. (П'ятдесят сім тисяч сімсот гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 липня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.1