Справа № 2а/0470/14176/12
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2015 р. м. Київ К/800/11992/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
секретар судового засідання - Коцюрба В.М.;

за участю: представника позивача - Сороки В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, треті особи: Комунальне підприємство «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.Українки», Комунальне підприємство «Спортивний комбінат «Прометей», про визнання протиправною та часткове скасування вимоги, що переглядається за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року КП Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» (далі - Підприємство) звернулося до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області (далі - Інспекція) про визнання протиправною та часткове скасування вимоги.

Зазначали, що проведеною ревізією виявлені порушення Підприємством фінансово-господарської діяльності, у зв'язку з чим Інспекцією направлена вимога про їх усунення.

Посилаючись на те, що висновки акту ревізії не відповідають дійсним обставинам, а порушень допущено не було, просили визнати протиправним та скасувати пункт 1 вимоги Інспекції від 4 грудня 2012 року № 17/2174 в частині зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість комунальних підприємств «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.Українки» в сумі 178805,58 грн та «Спортивний комбінат «Прометей» в сумі 216797,72 грн з проведенням відповідної претензійно-позовної роботи щодо них.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Інспекція, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувані рішення скасувати.

Заслухавши доповідача, представника позивача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що за результатами проведеної Інспекцією ревізії фінансового-господарської діяльності Підприємства за період з 1 січня 2011 року по 31 березня 2012 року складено акт від 31 липня 2012 року № 830-22/39.

В акті зафіксовано факт недоотримання доходів підприємством на суму 395 603,31 грн внаслідок застосування тарифів для бюджетних установ (II група) при розрахунках за теплопостачання зі споживачами - комунальними підприємствами, віднесеними до групи III, чим порушено пункт 1 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року № 1857 «Про затвердження тарифів на теплову енергію КП «Дніпродзержинськтепломережа», пункту 1 постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг від 30 вересня 2011 року № 121 «Про встановлення тарифів на теплову енергію КП «Дніпродзержинськтепломережа».

Так, внаслідок зазначеного порушення Підприємством недоотримано доходів на суму 178 805,58 грн (107 129,55 грн за 2011 рік, 71 676,37 грн за 1 квартал 2012 року) при розрахунках з КП «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.Українки» та 216 797,72 грн (132 453,37 грн за 2011 рік, 84 344,35 грн за 1 квартал 2012 року) при розрахунках з КП «Спортивний комбінат «Прометей».

4 вересня 2012 року Інспекція направила Підприємству вимогу № 17/2174 про усунення порушень та ініціювання позовів, пунктом 1 якої зобов'язано: відобразити дебіторську заборгованість комунальних підприємств КП «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.Українки» у сумі 178 805,58 грн та КП «Спортивний комбінат «Прометей» у сумі 216 797,72 грн і пред'явити її вказаним підприємствам до сплати. У разі несплати суми в добровільному порядку, провести претензійно-позовну роботу з контрагентами щодо відшкодування коштів.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що КП «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.Українки» та КП «Спортивний комбінат «Прометей» прирівняні розпорядником бюджетних коштів до бюджетних установ у сфері сплати за комунальні послуги і кошти для цього отримують виключно з бюджету, а тому Підприємство правомірно нараховувало платню за II групою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає остаточні висновки судів помилковими.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, зокрема: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає цей позов, а не шляхом заяви підконтрольною установою позову про скасування вимоги.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, № 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14), 21 квітня 2015 року (справа № 21-76а15) і колегія суддів бере її до уваги.

Тому у задоволенні цього позову необхідно відмовити.

За правилами частини першої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2014 року скасувати, а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов