Справа № 826/8988/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8988/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 червня 2015 року 09:36 справа №826/8988/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Вал-Трейдінг”

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року відкрито провадження у справі №826/8988/14, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 19 червня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (правонаступником якої є позивач, далі по тексту – ДПІ у Печерському районі) проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ “Вал-Трейдінг”, за результатами якої складено відповідний акт від 19 січня 2015 року №128/2655-15-06 (далі по тексту – акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що платник порушує терміни сплати самостійно визначеного податкового зобов’язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, з граничним строком сплати 11 березня 2014 року фактично сплачено 14 травня 2014 року, тобто із затримкою 64 календарних дні.

Позивач вважає протиправними дії відповідача по проведенню камеральної перевірки, оскільки така перевірка проведена не лише на підставі даних податкової звітності, та податкове повідомлення-рішення з підстав своєчасної сплати податку на прибуток; на думку позивача, зазначення у платіжному дорученні на сплату податку невірного коду ЄДРПОУ не вплинуло на своєчасність розрахунків з бюджетом та не є підставою для застосування штрафних санкцій.

Відповідач подав до суду письмові заперечення, у яких підтримує висновки акта перевірки та зазначає про несвоєчасну сплату податку на прибуток через невірне зазначення у платіжному дорученні про сплату податку коду ЄДРПОУ і фактичне надходження податку лише 14 травня 2014 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення камеральної перевірки) визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Таким чином, камеральна перевірка проводиться на підставі даних податкової звітності, відповідно, підстав для перевірки своєчасності сплати податку до бюджету в межах камеральної перевірки контролюючих орган не має правових підстав, оскільки це потребує використання інших даних, ніж зазначені у податковій звітності, та може бути предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Суд встановив, що в акті перевірки не зазначено яка податкова декларація є предметом перевірки, а вказано лише про порушення граничних строків сплати податкового зобов’язання, що виключає можливість проведення камеральної перевірки.

Таким чином, дії ДПІ у Печерському районі щодо проведення камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ “Вал-Трейдінг” вчинені не на підставі норм Податкового кодексу України, а тому протиправно, що є підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлює, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Наведені норми Податкового кодексу України вказують, що платник податку на прибуток зобов’язаний сплачувати визначені ним податкові зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації; при цьому граничний строк сплати податкового зобов’язання відраховується від граничної дати подання податкової декларації.

Так, відповідно до пункту 152.9 статті 159 Податкового кодексу України базовим (податковим) періодом для платників податку на прибуток є календарний квартал.

Підпункт 49.18.3 пункту 49.18 статті 48 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Матеріали справи підтверджують, що позивач подав до ДПІ у Печерському районі податкову декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, в якій задекларував суму податку, що підлягає сплаті, у розмірі 1 642 550,00 грн.

Граничним строк подання податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік припадає на 01 березня 2014 року, відповідно, граничним строком сплати суми грошового зобов’язання з податку на прибуток за цей звітний період є 11 березня 2014 року.

Суд встановив, що сума податку на прибуток у розмірі 1 642 550,00 грн. плачена позивачем до бюджету 11 березня 2014 року на підставі платіжного доручення від 07 березня 2014 року №456, тобто своєчасно.

Разом з тим, у вказаному платіжному дорученні позивач помилково зазначив код підприємства за ЄДРПОУ, який належить не ТОВ “Вал-Трейдінг”, а іншому підприємству.

На думку суду, помилка у платіжному дорученні про сплату податку в частині зазначення коду підприємства не вплинула на своєчасність сплати податку на прибуток до бюджету, оскільки пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України пов’язує виконання податкового обов’язку з фактом сплати у повному обсязі відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі ДФС районі не доведено правомірність та обґрунтованість проведення камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Вал-Трейдінг” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Вал-Трейдінг” задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо проведення камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю “Вал-Трейдінг”.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вал-Трейдінг” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 560,28 грн. (п’ятсот шістдесят гривень двадцять вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко