Справа № 803/2104/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. Справа № 876/1246/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2014 року у справі за позовом першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Ківерцівського районного центру зайнятості про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

встановив:

Перший заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся з позовом до приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» (далі - ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2014 року позов задоволений.

ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» оскаржило постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права і просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що ПП «ТК «Укр-Петроль» в повному обсязі виконало вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», оскільки систематично засобами поштового звязку надавало службі зайнятості необхідну інформацію шляхом подання звітів форми № 3-ПН, в яких відображена інформація щодо можливості працевлаштування інвалідів, що підтверджується описами поштового вкладення, доданими до матеріалів справи. Крім того, зазначає, що позивачем не надано жодних доказів відмови ПП «ТК «Укр-Петроль» інвалідам у працевлаштуванні.

В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.09.2014 року у прокуратуру Волинської області надійшло звернення в.о. директора Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про порушення ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в частині невиконання у 2013 році нормативу з працевлаштування інвалідів. У зв'язку з цим на підставі вимог п.4.1 «Положення про порядок проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів» першим заступником прокурора Волинської області 15.09.2014 року винесена постанова про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів №07/1-1319 вих-14 від 15.09.2014 року.

Також судом першої інстанції встановлено, що територіальною державною інспекцією з питань праці у Волинській області з 27.05.2014 року по 28.05.2014 року проведена перевірка ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль», за результатами якої складений акт. Перевіркою встановлено, що при поданні ПП «Торгівельна компанія «Укр- Петроль» до Волинського відділення Фонду соціального захисту інвалідів щорічного звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма 10-ПІ) за 2013 рік підприємством в даний звіт внесено лише дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу на підприємстві у звітному році, інші обов'язкові для заповнення рядки звіту були не заповнені.

Перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці в області № 03-08-09/0282 від 28.05.2014 встановлено також, що у ПП «Торгівельна компанія «Укр-ІІетроль» у 2013 році середньооблікова кількість працівників становила 611 осіб, з них 15 працюючих згідно з вимогами чинного законодавства встановлено інвалідність. З урахуванням вимог пп. 3.2.5, 3.2.6 «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої наказом Державного комітету статистики України №286 від 28.05.2005 року, середньооблікова кількість інвалідів в ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» у 2013 році становила 13 осіб. При встановленому згідно ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» 4-х відсотковому нормативі середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, необхідна чисельність інвалідів на підприємстві становить 24 особи, при наявній чисельності - 13 осіб з інвалідністю. Таким чином, у ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» не забезпечено середньооблікову чисельність інвалідів у 2013 році в кількості 11 осіб.

За результатами перевірки постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.07.2014 року, яка набрала законної сили, директора ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-1 КУпАП (невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів) та застосовано адмінстягнення у вигляді штрафу.

Судом першої інстанції встановлено, що розмір середньорічної заробітної плати на ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» у 2013 році складав 15 282,49 грн на одного працівника, тому сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування інвалідів у 2013 році у ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» становить 168 107, 39 грн (за 11 нестворених робочих місць для працевлаштування інвалідів), пеня за 163 дні існування боргу (станом на 25.09.2014) становить 10 960, 12 грн. Загальна сума заборгованості станом на 25.09.2014 складає 179 067, 51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Порядок нарахування пені та її сплати затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №223 від 15.05.2007 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2007 р. за № 552/13819. Згідно розрахунку позивача сума пені складає 10 960, 12 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що позивач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відповідач не в повній мірі вжив усіх залежних від нього заходів щодо працевлаштування інвалідів на підприємстві.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частиною 1, 2 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що підприємства,установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Оскільки судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач щомісячно протягом 2013 року до органу державної служби зайнятості не подавав інформацію про відповідні створені робочі місця для інвалідів, представником відповідача, як доказ звітності, наданий лише один звіт форми №3-ПН про наявність вакансій станом на 07.08.2013 року, в якому не зазначалось про наявність вакансій для інвалідів, тому висновок суду першої інстанції про невиконання відповідних вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» є цілком обгрунтованим та правильним.

Крім того, відповідно до листа Ківерцівського РЦЗ №2125/05-14 від 26.11.2014 року в 2013 році ПП «ТК «Укр-Петроль» подано до Ківерцівського РЦЗ лише один звіт форми 3-ПН від 07.08.2013 року.

Посилання апелянта на те, що ПП «ТК «Укр-Петроль» систематично надавало службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів шляхом подання звітів форми № 3-ПН, в яких відображена інформація щодо вакантних посад для працевлаштування інвалідів, що підтверджується описами поштового вкладення, не взяті апеляційним судом до уваги, оскільки відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, підтвердженням надання послуг поштового зв'язку, а саме відправлення описів поштових вкладень в листах, є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), однак такі документи відповідачем не надані.

Крім того, апеляційним судом не беруться до уваги доводи апелянта про те, що повідомлення про наявність вакантних місць для інвалідів на ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» транслювалось по телебаченню, а судом першої інстанції дана обставина не була належним чином досліджена, оскільки Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено єдиний спосіб виконання обовязку з інформування центру зайнятості про наявність вакантних посад для інвалідів повідомлення про наявність вакантних посад для інвалідів шляхом подання звітності до відповідного центру зайнятості, а отже, трансляція оголошень про працевлаштування не є обставиною, яка входить до предмету доказування у даному спорі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» всупереч вимогам ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не вжито всіх необхідних заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та щомісячного інформування державної служби зайнятості про вакантні місця для інвалідів.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2014 року у справі № 803/2104/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2