Справа № 2а-9622/12/1370
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015р. Справа № 876/4124/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не зявився

відповідача-1 у справі: не зявився

відповідача-2 у справі: не зявився

третіх осіб у справі: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Львів

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2013р. у справі №2а-9622/12/1370

за позовом ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-1: Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м.Львів

відповідача-2: управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м.Львів

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство Банк Форум, м.Київ, ОСОБА_2, м.Львів

про визнання протиправними дій та рішень, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2012р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача-1: Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського управління юстиції, відповідача-2: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у львівській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : ПАТ "Банк Форум", ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та рішень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що виконавче провадження протиправно відкрито після спливу річного строку пред'явлення виконавчого документу (виконавчого напису нотаріуса) до виконання; відповідачі неналежно повідомляли позивача (боржника у виконавчому провадженні) про вчинення ними виконавчих дій а також тим, що рішення про передачу виконавчого провадження від органу державної виконавчої служби районного рівня до обласного підрозділу прийнято неповноважною особою.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідачі надсилали процесуальні документи боржнику у виконавчому провадженні за адресою, вказаною у виконавчому документі та заяві стягувача, а отже, діяли відповідно до Закону. Крім цього, державний виконавець територіального підрозділу правомірно передав, а регіонального підрозділу - прийняв виконавче провадження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в протоколі оперативної наради у керівника регіонального органу ДВС від 24.01.2012р. зазначено, що було прийнято рішення про передачу виконавчого провадження. Проте, постанову про передачу виконавчого провадження видав і підписав чомусь заступник начальника регіонального органу ДВС. Також апелянт стверджує, що він повідомляв банк (одну із сторін виконавчого провадження) про зміну місця проживання. Тому, як наголосив апелянт (позивач у справі),відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець мав повідомити апелянта-боржника про результати оцінки вартості майна саме за новою адресою: м.Львів, вул.Пасічна,104/84, оскільки в своєму запереченні щодо оцінки майна банк посилався на нову адресу боржника.

В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2008р. ОСОБА_1 (боржник) та АКБ "Форум" (кредитор) уклали Кредитний договір №0016/08/6.10-ZNv, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредитору кредитні кошти в розмірі 40000 доларів США з кінцевим терміном повернення по 22 .06.2018р., сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13,5% річних, можливі неустойки тощо. З метою забезпечення виконання боржником кредитного договору сторони уклали Іпотечний договір №2632 від 24.06.2008р., за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру загальною площею 66,7кв.м., яка розташована в м. Львові по вул. Пасічній, 104/84.

В іпотечному договорі №2632 від 24.06.2008р., без застережень підписаному сторонами та посвідченому нотаріусом, зазначено, що ОСОБА_1 (особа посвідчується паспортом КА 638664, виданим Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 14.11.1997р.) проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.01.2009р. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис №190 про звернення стягнення на квартиру, яка розташована в м. Львові по вул. Пасічній, 104/84, що належить на праві власності ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, для задоволення кредиторських вимог АКБ "Форум". Як вбачається з виконавчого документу, такий має бути пред'явлений до виконання протягом року з дня його вчинення.

Виконавчий напис №190 від 23.01.2009р. був пред'явлений до виконання, 19.03.2009р. державний виконавець виніс постанову ВП 11920688 про відкриття виконавчого провадження. Оскільки стягувач не проавансував витрат на проведення експертизи, державний виконавець 31.12.2010р. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

02.02. 2011р. виконавчий напис №190 від 23.01.2009р. був повторно пред'явлений до виконання в Личаківський ВДВС Львівського МУЮ. 04.03.2011р. державний виконавець виніс постанову ВП №24915684 про відмову у відкритті виконавчого провадження з мотивів невідповідності сум до стягнення, вказаних в тексті виконавчого напису нотаріуса та його резолютивній частині.

Нотаріус ОСОБА_3 виправив допущені у виконавчому написі №190 від 23.01.2009р. описки шляхом внесення у виконавчий напис відповідних змін.

14.04.2011р. виконавчий напис №190 від 23.01.2009р. був втретє пред'явлений до виконання в Личаківський ВДВС Львівського МУЮ.

Як у заяві стягувача від 13.04.2011р. про відкриття виконавчого провадження, так і у виконавчому написі №190 від 23.01.2009р. вказано адресу проживання боржника ОСОБА_1: м. Львів, вул. Воробкевича, 17/4.

10.05.2011р. державний виконавець Сидій О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №26308935.

Вказана постанова 12.05.2011р. скеровувалась рекомендованим відправленням ОСОБА_1 за вказаною у виконавчому документі адресою: м. Львів, вул. Воробкевича, 17/4.

24.02.2012р. на оперативній нараді під головуванням начальника УДВС ГУЮ у Львівській області проведено аналіз інформації Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від 16.02.2012р. про проведені виконавчі дії по складних, резонансних виконавчих проваджень, та сума стягнення по яких становить понад 200тис.грн. на цій нараді було встановлено, що державний виконавець районного відділу ДВС не вживає достатніх заходів для вчасного проведення виконавчих дій (виконавчі дії не проводилися більше п'яти місяців), вирішено передати виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 190 від 23.01.2009р. до ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області. Рішення оформлено протоколом від 24.02.2012р. 27.02.2012р. заступником начальника УДВС ГУЮ у Львівській області винесено відповідну постанову про передачу виконавчого провадження.

12.03.2012р. державний виконавець Личаківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_4 виніс постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження. 29.03.2012р. державний виконавець ППВР УДВС ГУЮ у Львівській області Денисяк Т.Г. виніс постанову ВП №26308935 про прийняття до виконання виконавчого провадження, яка скеровувалася також ОСОБА_1

16.05.2012р. державний виконавець Денисяк Т.Г. виніс постанову №26308935 про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та скерував її ОСОБА_1

27.06.2012р. на адресу позивача (м.Львів, вул.Воробкевича, 17/4) скеровувалось в порядку вимог статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" повідомлення про визначену експертом вартість квартири в м. Львові по вул. Пасічній, 104/84. ОСОБА_1 згадане повідомлення не вручено з причини його відсутності за вказаною адресою.

З наданих спеціалізованою торгівельною організацією ПП "Нива-В.Ш." документів вбачається, що на адресу: м. Львів, вул.Воробкевича, 17/4 скеровувались повідомлення про проведення торгів, а відповідні оголошення публікувалися на сайті ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та місцевій пресі.

Проаналізувавши вищенаведені письмові докази та фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність у діях відповідачів порушень норма чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відносно посилань апелянта на порушення відповідачами порядку передачі справи із одного органу ДВС до іншого, такі не спростовують висновків суду першої інстанції, є суто формальними та свідчать про намагання позивача боржника в рамках виконавчого провадження й надалі затягувати строк здійснення виконавчого провадження.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, постанова заступника начальника УДВС ГУЮ у Львівській області про передачу виконавчого провадження винесена в порядку контролю за діяльністю підлеглих підрозділів на підставі рішення керівника регіонального органу ДВС, зафіксованого в протоколі оперативної наради від 24.01.2012р. та обґрунтованого тим, що державний виконавець територіального органу ДВС не вживає достатніх заходів для вчасного проведення виконавчих дій (такі не проводилися більше п'яти місяців). Про даний факт сторонам виконавчого провадження направлялися відповідні повідомлення. Постанова про передачу виконавчого провадження від 27.02.2012р. складена заступником начальника, однак, фактично це питання було вирішено особисто начальником УДВС ГУЮ у Львівській області на нараді, його рішення зафіксованого в протоколі.

Наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого" передбачено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:

- до підрозділу примусового виконання рішень, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;

- до підрозділу примусового виконання рішень - за рішенням начальника підрозділу примусового виконання рішень щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС.

За таких обставин, підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині відсутні.

Не заслуговують на увагу також доводи апелянт про факти неналежного його повідомлення відповідачами про здійснення виконавчих дій, оскільки ці доводи не грунтуються на нормах матеріального права.

Долученими до матеріалів справи письмовими доказами (том І, а.с.131-132, 167, 170, 173-174, 193; том ІІ, а.с.10-15) підтверджується факт належного надіслання державними виконавцями Сидій О.В. (відповідач-1) та ОСОБА_5 (відповідач-2) прийнятих ними постанов та повідомлення (в т.ч. про відкриття виконавчого провадження, передачу матеріалів виконавчого провадження, призначення оцінювача, про результати оцінки тощо) на адресу боржника у виконавчому провадженні, зазначену у виконавчому документі (м. Львів, вул. Воробкевича, 17/4). В той же спосіб спеціалізована торгівельна організація повідомляла ОСОБА_1 про дату проведення торгів та їх результати (том І, а.с.212, 214, 216, 217), оголошення про реалізацію майна ОСОБА_1 розміщалися на сайті ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (а.с.215, 219) та в загальнодоступних джерелах масової інформації (а.с.220-228).

Відповідно до вимог ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до приписів ст.58 Закону України "Про виконавче провадження", сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Дана норма надає державному виконавцю диспозитивне право при виборі адреси для надсилання кореспонденції. Як встановлено матеріалами справи, відповідачі адресували всю кореспонденцію позивачу за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що повністю відповідає вимогам ст.58 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, відповідачі у встановлений законом належний спосіб надсилали ОСОБА_1 документи виконавчого провадження. Доводи апелянта про те, що він повідомляв банк про зміну місця проживання, а також про те, що банк в документі, адресованому державному виконавцю, посилався на нову адресу місця проживання позивача, не свідчать про незаконність дій саме відповідачів по справі, а тому не стосуються предмета доказування в даній адміністративній справі.

Крім цього, судом першої інстанції було правильно встановлено, що стягувачем не було пропущено строку на предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки, відповідно до статті 23 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються в т.ч. пред'явленням виконавчого документа до виконання. В рамках даної адміністративної справи встановлено, що виконавчий документ предявлявся до примусового виконання тричі, строк на предявлення відповідно переривався, тому в цій частині доводи позивача судом першої інстанції відхилено правомірно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не був неправомірно позбавлений можливості бути ознайомленим з документами виконавчого провадження, оскільки такі надсилалися за адресою, власноручно вказаною позивачем, крім того, інформація про проведення торгів розміщувалася в пресі.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами ст. 9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій виконавця Личаківського ВДВС щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, невручення її, винесення постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження та скасування цих постанов та визнання незаконними дій виконавців Личаківського ВДВС та УДВС ГУЮ у Львівській області щодо неналежного повідомлення про призначення експерта, результатів визначення вартості, порядку узгодження ціни об'єкта продажу та проведення прилюдних торгів, не підлягають до задоволення, оскільки такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі правильного застосування норм матеріального права при всебічному дослідженні усіх фактичних обставин адміністративної справи.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2013р. у справі №2а-9622/12/1370 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, відповідача-2: управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство Банк Форум, ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2013р. у справі №2а-9622/12/1370, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга