Справа № 826/14699/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/33840/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Маслія В.І.
Єрьоміна А.В.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. у справі № 826/14699/13-а за позовом Приватного підприємства "Дельта Медікал" до Київської міжрегіональної митниці про визнання незаконною відмови,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці з позовом про визнання незаконною відмови Київської міжрегіональної митниці від 24.04.2013р. в застосуванні режиму вільної торгівлі до товару «зубна паста в асортименті», заявленого у митній декларації №100210000/2012/681206 від 18.09.2012р.; зобов'язання відновити застосування режиму вільної торгівлі до товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо відмови позивачеві у митному оформленні задекларованого товару.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р., позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову Київської регіональної митниці, правонаступником якої є Київська міжрегіональна митниці, оформлену листом від 26 квітня 2013 року № 14/2-11/5585 щодо відновлення режиму вільної торгівлі до товару «зубна паста в асортименті», заявленого у митній декларації від 18 вересня 2012 року № 100210000/2012/681206. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. надійшла касаційна скарга Харківської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при ввезенні на територію України ПП «Дельта Медікел» товару «зубна паста в асортименті», за вантажною митною декларацією №100210000/2012/681206 від 18.09.2012р. було здійснене митне оформлення даного товару. Для проведення митного оформлення відповідачу додатково надано сертифікат про походження форми СТ-1 №RUUA (1546098) від 27.09.2012р.

Сертифікат про походження форми СТ-1 №RUUA (1546098) від 27.09.2012р. надано Торгово-промисловою палатою (надалі ТПП) м. Корольова (Російська Федерація) на підставі п. 6.1. Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 06.07.2011р., № 3592-VI та на основі Акту експертизи №2 - 265 для оформлення сертифікату про походження форми СТ-1 від 13.09.2012 p., як органом (організацією), уповноваженою державою вивезення відповідно до п. 6.3 Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД, від 06.07.2011р.

Митним органом внаслідок виникнення сумнівів щодо бездоганності сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA (1546098) від 27.09.2012р., направлено до ТПП м. Корольова запит №14/2-11/23/26482 від 27.11.2012р. для підтвердження факту видачі зазначеного сертифікату та перевірки виконання критерію походження товару.

На запит відповідача №14/2-11/23/26482 від 27.11.2012р. були отримані відповіді ТПП м. Корольова №ЭР/25/12/12-1 від 25.12.2012 та №ЭР/25/03/12-1 від 25.03.2013р. з підтвердженням оригінальності сертифіката форми СТ-1 №RUUA (1546098) від 27.09.2012р. та надані копії документів, на підставі яких оформлено вищезазначений сертифікат на товар «зубна паста в асортименті»; критерієм походження товару «Д3306» визначилось те, що товар був підданий достатній обробці/переробці в Росії.

Митний орган, посилаючись на пункт 2.4 Правил визначення країни походження товарів країн СНД від 20.11.2009p., прийшов до висновку, що документів, наданих ТПП м. Корольова виявилось недостатньо для перевірки критерію походження товару «зубна паста в асортименті», заявленого у сертифікаті форми СТ-1.

Про вказане рішення щодо невизнання сертифікату походження Київська регіональна митниця, правонаступником якої є Київська міжрегіональна митниці, повідомила позивача листом від №14/2-11/5585 від 26.04.2013р. після отримання додаткових документів з ТПП м. Корольова.

Не погодившись з прийнятим рішенням Митниці, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 6, 7 ст. 36 МК України від 13.03.2012р. (далі - МК України), країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення Митного кодексу України застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Митний кодексу України, містить вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Сертифікат про походження товару у відповідності до ч. 3 ст. 43 Митного кодексу країни - це документ який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення.

Особливості визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав регламентовано Правилами визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованих Законом України від 06.07.2011 р. № 3592-VI (далі - Правила), які діють стосовно товарів, що походять з держав - учасниць Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року (далі - держави - учасниці Угоди) і знаходяться в торговельному обігу між цими державами, до яких застосовується торговельний режим, передбачений Угодою про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року.

Згідно п. 2.1. Правил, - країною походження товару вважається держава - учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

Відповідно п. 2.3 Правил для цілей визначення країни походження товару, виготовленого в державі - учасниці Угоди, може застосовуватися кумулятивний принцип, який визначає походження того чи того товару під час його послідовної обробки (переробки). Якщо у виробництві кінцевого товару в одній з держав - учасниць Угоди використовуються матеріали, що походять з іншої або інших держав - учасниць Угоди, які підтверджені сертифікатом (сертифікатами) про походження товару форми СТ-1 (далі - сертифікат форми СТ-1, або сертифікат) та піддаються поетапній подальшій обробці (переробці) в іншій або інших державах - учасницях Угоди, то країною походження такого товару вважається країна, на території якої він востаннє був підданий обробці (переробці). За відсутності сертифіката (сертифікатів) форми СТ-1 про походження матеріалів з інших держав - учасниць Угоди визначення країни походження кінцевого товару здійснюється на підставі критерію достатньої обробки (переробки) (підпункти "а", "б", "в" пункту 2.4 цих Правил).

Відповідно до п.6.1 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в додатку 2, який є невід'ємною частиною цих Правил) чи декларації про походження товару.

Таким чином, слід дійти висновку, що надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені п.6.1 Правил та ст. 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, що підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 6.7. Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у відповідача виникли сумніви щодо бездоганності наявного в матеріалах справи сертифіката форми СТ-1. У той же час відповідачем під час розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що наданий митному органу сертифікат СТ-1 не відповідав вимогам Розділу 9 Правил, що зумовило необхідність звернення до ТПП м. Корольова.

Крім того, надання відповідачу Технічних умов або технологічних регламентів виробництва продукції, яка імпортується, як і документів на придбання виробником сировини, використаної при виготовленні продукції (контракти, інвойси, накладні, імпортні декларації) Правилами не передбачені.

Натомість, про походження імпортованого позивачем товару з Російської Федерації свідчить Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA (1546098) від 27.09.2012р., Акт експертизи №2-265 від 13.09.2013р., лист ТОВ «Русекспорт» №2/1 від 01.02.2012р. про долю імпортної сировини в загальній собівартості продукції, виробнича довідка ТОВ «Органік Фармасьютікалз» №92 від 11.03.2012р.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що вказані документи повністю відповідають вимогам Правил щодо визначення країни походження імпортованого позивачем товару з Російської Федерації. У зв'язку з цим, відмова відповідача у відновленні режиму вільної торгівлі до товару «зубна паста в асортименті», заявленого у митній декларації №100210000/2012/681206 від 18.09.2012р., є протиправною.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: