Справа № 740/2017/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/2017/15 Головуючий у 1-й інстанції: Діденко О.П. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді: Літвіної Н.М.

Суддів: Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задоволено.

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренка С.В. від 16 квітня 2015 року серії ВП № 46224720 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради виконавчого збору.

На вказану постанову суду, відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання виконавчого листа № 2-а-49/12, виданого 16 січня 2015 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, головним державним виконавцем Петренком С.В. 26 січня 2015 року відкрито виконавче провадження та зобов'язано боржника виконати рішення суду в строк до 02 лютого 2015 року.

Листом від 29 січня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради повідомило Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про часткове виконання рішення суду та про причини неможливості виконання рішення в частині виплати допомоги.

16 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренком С.В. винесено постанову ВП № 46224720 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради виконавчого збору у розмірі 1 360, 00 грн. за невиконання рішення суду.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Закону - державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 27 Закону - у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на час винесення спірної постанови діяла нова редакція ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що не було враховано державним виконавцем.

Відповідно до п. 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року - постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог цього ж Закону.

А тому, у разі винесення постанови державним виконавцем про стягнення виконавчого збору у строки, визначені п. 3.7.1 вищезазначеної Інструкції, застосуванню підлягали б положення редакції ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла до прийняття змін у редакції Закону N 191-VIII від 12 лютого 2015 року, а, отже, виконавчий збір мав би стягуватись у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає виплаті, а саме 524, 50 грн., що також не відповідає визначеному виконавчому збору, як у розмірі 1 360, 00 грн., так і у розмірі 2 040, 00 грн., відповідно до постанови від 20 травня 2015 року про виправлення описки у постанові про стягнення виконавчого збору від 16 квітня 2015 року.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 46224720 від 16 квітня 2015 року була винесена з порушенням строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, а тому її скасовано правомірно.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.