Справа № 352/129/15-а,2-а/352/15/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/3307/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового проваджегння апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування при призначенні йому з 02.07.2012 р. пенсії по інвалідності другої групи показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. та зобовязати відповідача призначити і виплачувати йому з 02.07.2012 р. пенсію по інвалідності другої групи у розмірі, обчисленому із заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009-2011 роки, який становить 2001,20 грн., провівши доплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2015 року позовну заяву за період з 02.07.2012 року по 20.07.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2015 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо застосування при призначенні з 02 липня 2012 року ОСОБА_1 пенсії по інвалідності другої групи показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., зобовязано управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано - Франківської області призначити і виплачувати з 21 липня 2014 року ОСОБА_1 пенсію по інвалідності другої групи у розмірі, обчисленому із заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009-2011 роки, який становить 2001,20 грн., провівши доплату з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 02.07.2012 за заявою, а також на підставі наданих документів позивачем, управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі призначено пенсію по інвалідності II групи внаслідок загального захворювання в розмірі 2978,18 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі надіслано 19.07.2012 р. № 6863/03 запит в Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким направлено довідку-атестат про припинення з 01.08.2012 р. виплати пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та витяг з протоколу про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про встановлення надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені і ч. 1 ст. 40, вищезазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього переводу пенсії з виду на вид.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» пенсії, призначені (перераховані) за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 2008 року, були перераховані з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік. 1197,91 гри., який вважається базовим і тому його застосовано позивачу при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, оскільки пенсію за вислугу років позивачу було призначено у 2000 році.

Враховуючи наведене просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти рішення про відмову в задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05.01.2000 р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З січня 2007 р. до червня 2012 р. він перебував на обліку у відділі пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. З 01.07.2012 р. виплата вказаної пенсії позивачу припинена за його заявою у звязку із зверненням до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 02.07.2012 р. позивачу призначена пенсія по інвалідності другої групи загального захворювання. При розрахунку розміру, а саме, при визначенні осучасненого заробітку, з якого обчислюється пенсія, відповідач у порушення вимог ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», замість показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009, 2010, 2011 р.р., який становить 2001,20 гри., неправомірно застосував такий показник за 2007 р., який складає 1197,91 грн., що призвело до суттєвого зменшення розміру належної позивачу пенсії.

Розглядаючи спір суду першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено призначення пенсій і обчислення їх розміру в залежності від тривалості страхового стажу та отримуваної зарплати, фінансування пенсій передбачено за рахунок коштів Пенсійного фонду, який формується за рахунок слати внесків до Пенсійного фонду. У ст. 13 Прикінцевих положень цього Закону надано перелік спеціальних законів, за якими пенсії призначаються і фінансуються як за рахунок коштів Пенсійного фонду, так і з Державного бюджету; Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за яким при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати взагалі не визначається, у зазначеному переліку немає.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже переведення з одного виду пенсії на інший, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», можливе лише при переведенні з одного виду пенсії на інший у рамках вказаного Закону, оскільки всі передбачені ним види пенсій обчислюються із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, відповідно до вимог ст.40 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо застосування при призначенні йому з 02.07.2012 р. пенсії по інвалідності другої групи показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., та щодо задоволення позовних вимог з 21.07.2014 року, тобто в межах передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення з позовом до суду.

Також суд вірно врахував положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно якого виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, та встановлену в судовому засіданні обставину, що позивач є спеціалістом в галузі пенсійного забезпечення, для якого слід вважати неприйнятним виявлення суттєвої помилки у розрахунку розміру призначеної пенсії через два роки після її призначення.

Така позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 09.06.2015 року у справі № 21-550а14.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2015 року у справі № 352/129/15-а - без змін

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_3