Справа № 808/8474/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року 14:30Справа № 808/8474/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя Міністерства оборони України

до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування постанов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.11.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя Міністерства оборони України (далі позивач, КЄВ МОУ) до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції(далі відповідач ОСОБА_1 ВДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (далі третя особа), в якому позивач просить суд скасувати постанови відповідача про накладання штрафу від 19.09.2014 №ВП 43263901 у сумі 1 360 грн. та від 15.09.2014 ВП №43263901 у сумі 680 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2014 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.108 КАС України для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Ухвалою суду від 19.01.2015 відкрито провадження по зазначеній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.01.2015. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.01.2015.

Позивач у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до позовної заяви просить скасувати постанови відповідача про накладання штрафу від 19.09.2014 №ВП 43263901 у сумі 1 360 грн. та від 15.09.2014 ВП №43263901 у сумі 680 грн., які були застосовані за невиконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2013 по справі №808/8943/13-а. На обґрунтування позову зазначає, що КЕВ м. Запоріжжя зі свого боку вжило усі необхідні заходи щодо виконання постанови суду від 25.12.2013 по справі № 808/8943/13-а, та подальше її виконання неможливе без зміни способу виконання рішення суду та надходження коштів від Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційне управління (м. Одеса), яке фактично є розпорядником коштів, які виділяються на фінансування КЕВ м. Запоріжжя та від цього залежить факт виконання. Усі ці обставини виключають настання відповідальності боржника у даному випадку, оскільки є поважними та підтверджують, що вина боржника у невиконанні рішення відсутня. Просить позов задовольнити.

Також, разом з поданням адміністративного позову позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Частиною другою статті 181 КАС України встановлено спеціальні строки звернення до суду. Так, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути оскаржено у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Відповідно до витягу з журналу реєстрації вхідних документів квартирно експлуатаційного відділу м.Запоріжжя, позивач отримав спірні постанови 18.11.2015.

Даний позов направлено до суду 24.11.2015. Отже, позов подано в межах строку, передбаченого ст.181 КАС України.

Відповідач 29.01.2015 у судове засідання не зявився. У судовому засіданні 26.01.2015 представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у наданих письмових запереченнях. Зазначав, що державним виконавцем дотримано усі норми законодавства, які стосуються примусового виконання рішень та враховуючи той факт, що боржником по справі є КЕВ м. Запоріжжя і цей факт не оскаржується позивачем то підстави для скасування процесуальних документів (постанов про накладення штрафів) державного виконавця відсутні. Також, зазначав, що зі змісту ст. 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Тобто, існує відповідний порядок списання коштів з рахунків бюджетних установ, яким є КЕВ м. Запоріжжя у випадках, коли боржник самостійно виконати рішення суду не може через відсутність відповідних повноважень в частині фінансування бюджетних видатків не передбачених бюджетним кошторисом відповідної бюджетної установи. Ухвалюючи рішення по справі № 808/8943/13-а суд виходив з того, що належним відповідачем (боржником) є КЕВ м. Запоріжжя. Зазначена позиція ніяк не оскаржувалась КЕВ м. Запоріжжя навіть на стадії відкриття виконавчого провадження державним виконавцем. Вважає спірні постанови правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 26.01.2015, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2013 року Запорізьким окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі №808/8943/13-а за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя про визнання неправомірними дії КЕВ м. Запоріжжя щодо виплати у зв'язку із виключенням зі списків особового складу квартирно-експлуатаційного відділу одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% грошового забезпечення, передбаченого Постановою КМУ від 22.09.2010№ 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»(далі Постанова КМУ №889), зобов'язання КЕВ м. Запоріжжя нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в указаному розмірі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2013 по справі №808/8943/13-а залишено без змін.

Постановою ОСОБА_1 ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 14.05.2014 №ВП №13263901 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №808/8943/13-а, виданим 08.05.2013 Запорізьким окружним адміністративним судом.

В ході виконання рішення суду державний виконавець Жовтневої ВДВС зобов'язав Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 26 календарних років роботи з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, передбаченого постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 з урахуванням виплачених сум.

В частині нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 боржник рішення суду виконав в повному обсязі - згідно розрахунків начальника ФЕВ - головного бухгалтера КЕВ м. Запоріжжя сума остаточних виплат ОСОБА_2 становить 19 360 грн. 20 коп.

23.06.2014 позивачем на адресу ОСОБА_1 ВДВС подано заяву, в якій він просив зупинити виконавче провадження у зв'язку з зверненням боржника до суду з заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду. Згідно із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення боржник просив встановити обовязок Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (розпорядник коштів вищого рівня) щодо виділення додаткових коштів на виконання рішення суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2014 відмовлено у наданні відповідних роз'яснень чи зміні способу та порядку виконання рішення.

Також, 13.08.2014 КЕВ м.Запоріжжя звернувся до суду із заявою, в якій просив відстрочити виконання рішення суду від 25.12.2013. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2014 в задоволенні заяви відмовлено.

15.09.2014 державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 на підставі ст.ст.11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 680 грн.

15.09.2014 державним виконавцем на підставі ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду.

При перевірці стану виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що рішення суду не виконано боржником, про що складено відповідний акт державного виконавця від 15.09.2014.

19.09.2014 державним виконавцем в порядку ст.ст. 11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника на суму 1 360 грн.

12.12.2014 державним виконавцем Жовтневого ВДВС на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (письмова заява стягувача про повернення виконавчого документу ) повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання.

29.01.2015 начальником ОСОБА_1 ВДВС ОСОБА_4, в порядку ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про перевірку виконавчого провадження №43263901/6, в ході проведення якої виявлено порушення державним виконавцем п. 8.8 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», а саме при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не виведені в окремі виконавчі провадження постанови про накладення штрафів на боржника.

Постановою ОСОБА_1 ВДВС від 26.01.2015 ВП №43263901 про перевірку виконавчого провадження №43263901/6, державного виконавця зобов'язано усунути допущені недоліки при здійснення виконавчих дій, а саме вивести в окреме виконавче провадження постанови про накладення штрафів на боржника.

Не погодившись з винесеними спірними постановами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративним позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до п.14.1 Наказу Міністерства оборони України від 03.07.2013 №448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України Фінансування квартирно-експлуатаційних витрат здійснюється відповідними розпорядниками коштів у межах асигнувань, затверджених кошторисами та планами асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету України, за схемою: Департамент фінансів МО України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ), Департамент фінансів МО України - КЕУ (КЕВ, КЕЧ, військові частини) або Департамент фінансів МО України - ГШ ЗС України, види Збройних Сил України - військові частини.

Як вбачається з матеріалів справи, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя Міністерства оборони України є військовою бюджетною організацією, розпорядником коштів 3 ступеню. Отже, всі виплати (в тому числі і одноразових грошових допомог військовослужбовцям) здійснюються лише за умови затвердження додаткового кошторису з боку розпорядника коштів вищого рівня - Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (м.Одеса) та наявності фінансування відповідних статей видатків.

З наданих позивачем документів вбачається, що КЕВ м. Запоріжжя неодноразово зверталося до розпорядника коштів вищого рівня (ПСТКЕУ м. Одеса) із заявкою про виділення додаткового фінансування для виконання постанови суду в частині оплати грошового забезпечення ОСОБА_2

Листом №303/22/7/360 від 13.08.2014 Південно-східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, як розпорядник бюджетних коштів другого ступеню, повідомило КЕВ м. Запоріжжя про те, що виплата коштів можлива лише у четвертому кварталі 2014 року після затвердження додаткового кошторису за умови наявності фінансування відповідних статей видатків. Разом з тим, на запит державного виконавця КЕВ м. Запоріжжя надано інформацію про рахунок, з якого має бути проведене списання коштів на виконання рішення суду. Однак таке списання державним виконавцем не було здійснене у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства.

Отже, держаним виконавцем ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби, при відкритті виконавчого провадження ВП №43263901, про виконання рішення суду з виплати ОСОБА_2 суми 19 360 грн. 20 коп., не враховано ту обставину, що виконуються такі рішення через органи державного казначейства України на підставі виконавчих документів, тобто фактично КЕВ м.Запоріжжя позбавлений можливості виконати рішення суду добровільно, оскільки з виконавчим документом повинен звернутися стягувач до органів держказначейства. Інший порядок виконання рішень суду у даному випадку не передбачений нормами діючого законодавства.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Зазначена норма передбачає відповідальність у вигляді накладання штрафу на боржника у разі невиконання рішення, що зобовязує виконати певні дії саме без поважних причин.

Проте, суд приходить до висновку, що рішення суду по справі №808/8943/13-а не виконано позивачем саме з обєктивних та поважних причин.

Також, суд враховує ту обставину, що лише у листопаді 2014 року ОСОБА_1 ВДВС до Запорізького окружного адміністративного суду було подано подання про зміну способу виконання рішення суду, що також підтверджує той факт, що фактично виконати рішення у спосіб встановлений у постанові суду від 25 грудня 2013 року по справі №808/8943/13-а не є можливим.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятих спірних постанов про накладання штрафу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 167, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя Міністерства оборони України, - задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати постанови ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про накладання штрафу від 19.09.2014 №ВП 43263901 у сумі 1 360 грн. та від 15.09.2014 ВП №43263901 у сумі 680 грн.

3.Повернути з Державного бюджету України на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко