Справа № 2а-10257/12/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/800/153/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Борисенко І.В., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012 по справі №2-а-10257/12/2070 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - задоволено. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.05.2009 №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Основ'янська міжрайонна державна податкова інспекція міста Харкова Харківської області Державної податкової служби 18.12.2012 звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 03.01.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Основ'янська міжрайонна державна податкова інспекція міста Харкова Харківської області Державної податкової служби посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 1 статті 3, пункту 6 статті 9, пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою адміністрацією у Харківській області проведено перевірку господарської одиниці (офісу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, про що складено акт від 15.04.2009 №3711/20/40/23/.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 внаслідок непроведення через РРО розрахункової операції на суму 10300,00грн., а також не оприбуткування готівки у сумі 10300,00грн. до каси підприємства у день фактичного її надходження.

На підставі акту перевірки від 15.04.2009 №3711/20/40/23/ Державною податковою інспекцією у Червонозаводському районі міста Харкова прийнято рішення від 07.05.2009 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції у розмірі 51500,00грн.

Фактичною підставою для прийняття спірного рішення слугував висновок контролюючого органу про проведення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розрахункової операції з продажу котла на твердому паливі V22D вартістю 10300,00грн. без відображення в книзі обліку доходів та витрат.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Відповідне право суб'єкта малого підприємництва закріплене також в статті 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності-фізичні особи - платники єдиного податку відповідно до приписів Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» мають право не застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки, за умови що такі особи не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив) та ведуть книги обліку доходів і витрат.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на момент проведення перевірки була платником єдиного податку, мала та вела зареєстровану в установленому порядку книгу обліку доходів і витрат, де відображалися операції її господарської діяльності.

Таким чином, вимоги пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій не поширюються на діяльність позивача.

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено відповідальність: за проведення розрахункових операцій з використанням РРО або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання.

З огляду на зазначене, вимоги вказаної норми не передбачають відповідальності за неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, а тому застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 1 частини першої статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є безпідставним.

Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій про неправомірність рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.05.2009 № є правильними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012 по справі №2-а-10257/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ І.В. Борисенко

__________________ А.М. Лосєв