Справа № 824/115/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/115/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

25 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державне підприємство "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аг на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях до Державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях звернулось до суду з позовом до державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ДП «ДГ Центральне» не зобов'язане відшкодовувати витрати пов'язані із доставкою і виплатою пільгових пенсій оскільки з 1 січня 2005 року ці витрати покриваються за рахунок Державного бюджету України, відповідно до абз. 5 пп. 1 п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, вказано, що гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2015 року не мають права на пільгову пенсію, тобто повинні перейти на пенсію за віком.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, відповідно до повідомлення від 25 травня 2012 року відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з 01 квітня 1996 року узятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях.

З трудових книжок громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вбачається, що останні працювали у відповідача.

З довідок про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах по списках, що видані державним підприємством "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, вбачається, наступне: ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 працювали у господарстві відповідача та період роботи вказаних осіб, було зараховано до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктами "в", "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно протоколів "Про призначення пенсії" №3246 від 01 липня 2009 року, №1198 від 03 червня 2009 року, №215 від 04 березня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умова призначення - "жінки доярки, свинарки".

Відповідно до протоколів "Про призначення пенсії" №1420 від 28 жовтня 2010 року, №21180 від 01 серпня 2012 року, №8662 від 17 жовтня 2013 року, №3426 від 08 листопада 2011 року, №450 від 08 серпня 2011 року, №2142 від 11 серпня 2011 року, №4234 від 26 грудня 2011 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умова призначення - "тракторист-машиніст в сільському господарстві".

Згідно протоколів "Про призначення пенсії" №4159 від 20 серпня 2009 року, №424 від 19 травня 2010 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умова призначення - "багатодітна мати в с/г".

15 січня 2015 року на адресу відповідача позивачем були направленні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015 року.

За січень 2015 року вказаним пенсіонерам органом Пенсійного фонду України було виплачено пенсію, з урахуванням фактичних витрат на її виплату та доставку, на загальну суму 13677,48 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив витрати, пов'язані з доставкою і виплатою пільгових пенсій в сумі 13677,48 грн., управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що положення пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не поширюються на взаємовідносини з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступні обставини.

Так, в апеляційній скарзі скаржник стверджує, що ДП «ДГ Центральне» не зобов'язане відшкодовувати витрати пов'язані із доставкою і виплатою пільгових пенсій оскільки з 1 січня 2005 року ці витрати покриваються за рахунок Державного бюджету України, відповідно до абз. 5 пп. 1 п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним у попередньому абзаці, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванн)ям норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10 % до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Аналогічна правова позиція також неодноразово була висловлена у постановах у постановах Верховного Суду України від 10 жовтня 2011 року (справи №№ 21-178а11, 21-62а11), від 24 квітня 2012 року (справа № 21-33а12), від 29 травня 2012 року (справа № 21-68а12), від 5 червня 2012 року (справа № 21-167а12), від 12 червня 2012 року (справа № 21-107а12), від 10 липня 2012 року (справа № 21-205а12), від 25 вересня 2012 року (справи №№ 21-293а12, 21-294а12, 21-251а12), від 2 жовтня 2012 року (справа № 21-250а12), від 16 квітня 2013 року (справа № 21-12а13), від 8 жовтня 2013 року (справа №21-310а13).

В силу п.п.6.4 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 16.01.04р. №64/8663 (далі - Інструкція), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Разом з тим скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2015 року не мають права на пільгову пенсію, тобто повинні перейти на пенсію за віком, а тому підприємство не зобов'язане сплачувати витрати по відшкодуванню виплат та доставки пільгових пенсій за вказаних осіб.

Однак, в розрахунку суми боргу за період з 01.01.2015 року по 26.01.2015 року по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що дата досягнення загальновстановленого пенсійного віку згідно із ст. 26 Закону ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто вказані особи не можуть наразі перейти на інший вид пенсії встановленої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому їм продовжується виплачуватись пільгова пенсія.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 будуть мати право на пенсію за віком у 2017 року, до цього часу вони не можуть перейти на цей вид пенсії, оскільки законодавством встановлено певні вікові обмеження.

Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, розрахунком суми боргу за період з 01.01.2015 року по 26.01.2015 року, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, протоколами про призначення пільгових пенсій, довідками, копіями трудових книжок.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача 13677,48 грн. заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державне підприємство "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аг залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Гонтарук В. М.

Сторчак В. Ю.