Справа № 752/5636/15-а
Суддя: Пасинок В. С.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5636/15-а
Провадження №: 2-а/752/164/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Пасинок В.С.,

за участю секретаря - Власенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Дмитра Станіславовича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та визнання протиправною бездіяльності, -

встановив:

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С., третя особа: ОСОБА_3, в якому просив:

- визнати протиправну бездіяльність інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. щодо не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та не складання відносно останньої протоколу про адміністративне правопорушення;

- визнати дії інспектора такими, що порушили права громадянина;

- зобов'язати інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за порушення останньою п. п. «д» та «є» п. 2.3., п. п. 9.2, 10.1, 11.11, 12.1, підп. «г» п. 12.9 Правил дорожнього руху та Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів».

Свої вимоги позивач обґрунтовував неправомірністю та недопустимістю дій інспектора через невідповідність їх нормам чинного законодавства, зокрема, положенням Законів України «Про міліцію», «Про дорожній рух», а також вимогам КУпАП.

В судовому засіданні позивач та його представник обґрунтування позову та його вимоги з урахуванням додаткових пояснень підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, вказавши ще раз на неправомірність складення протоколу та неправомірність дій інспектора.

Відповідач в судовому засіданні проти заявленого до нього позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та відповідність його дій вимогам чинного законодавства.

Третя особа, будучи в установленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши позивача та його представника, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями і населенням. Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право, зокрема, у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення або передавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд інших державних органів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (ст. 280 КУпАП).

У відповідності до ст. 254 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як передбачає ст. 259 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно п.6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом № 77 від 26.02.2009 року Міністра МВС України, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 9), що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі.

Як встановлено у судовому засіданні, 14.03.2015 року інспектор ДПС взводу полку ДПС ДАІ в м. Києві старший сержанта міліції Кузьмик Д.С. склав протокол серія АП1 № 438947 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - позивача по справі, відповідно до якого 14.03.2015 року на вул. Червоноармійській, 53/7 в м. Києві останній, керуючи автомобілем Хонда Сівік державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Хонда CR-V державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.13.1 ПДР України (а.с. 22).

Оглядаючи даний процесуальний документ, суд не вбачає його невідповідності вищезазначеним вимогам. Доказів з боку позивача на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

В своїх вимогах позивач просить визнати протиправну бездіяльність інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. щодо не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та не складання відносно останньої протоколу про адміністративне правопорушення; визнати дії інспектора такими, що порушили права громадянина, та зобов'язати інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за порушення останньою п. п. «д» та «є» п. 2.3., п. п. 9.2, 10.1, 11.11, 12.1, підп. «г» п. 12.9 Правил дорожнього руху та Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів». При цьому посилається на невідповідність фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди та фактам, відображеним у протоколі, оскільки дійсним винуватцем ДТП є третя особа у справі, проте, відносно неї протокол складено не було, що свідчить про бездіяльність відповідача та вчинення ним дій, що порушують права громадянина.

Разом з тим, на думку суду, вище зазначені посилання позивача не знайшли свого підтвердження в розрізі положень ст. 69 КАС України під час розгляду справи.

При цьому суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_5, про те, що коли 14.03.2015 року вона та позивач ОСОБА_1 рухались по вул. Червоноармійській, 53/7 в м. Києві на автомобілі Хонда Сівік державний номерний знак НОМЕР_1 у середній смузі руху, в їх смугу раптово перестроївся автомобіль Хонда CR-V державний номерний знак НОМЕР_2, який різко зкинув швидкість, внаслідок чого відбулося зіткнення, оскільки останні, на думку суду, спрямовані на забезпечення позиції позивача, оскільки свідок перебуває у родинних відносинах з ним, що, як наслідок, призводить до прийняття лише позиції останнього та позбавляє вказані свідчення об'єктивності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції є запобігання правопорушенням та їх припинення, а також забезпечення безпеки дорожнього руху. За ч. 5 ст. 10 Закону України «Про міліцію» обов'язками міліції є припинення адміністративних правопорушень та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що дії інспектора є протиправними, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльність інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. щодо не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та не складання відносно останньої протоколу про адміністративне правопорушення, та визнання дій інспектора такими, що порушили права громадянина.

При цьому суд враховує, протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача є лише одним із носіїв доказової інформації та не створює юридичних наслідків та зобов'язань позивача.

Протокол, на відміну від постанови про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для правопорушника.

Протокол про адміністративне правопорушення не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

Тобто, вказаний протокол не є рішенням, правовстановчим документом чи юридично значимим процесуальним документом, нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а є лише фіксуючим певні дії осіб, в яких виявлено ознаки адміністративного проступку і може використовуватися як доказ певних обставин справи, зокрема, в порядку, визначеному КУпАП під час розгляду справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

До того ж, діючий КАС України не передбачає оскарження даного процесуального документу, так як він направляється разом з іншими матеріалами до належного органу для розгляду по суті з винесенням кінцевого процесуального документа - постанови, тобто він має іншу процедуру розгляду та оскарження. При цьому, на думку суду, встановлення протиправності дій щодо складання даного протоколу відносно ОСОБА_1 та протиправною бездіяльності щодо не складання протоколу відносно ОСОБА_3 охоплюється змістом неправильності складання протоколу, який, як встановлено в судовому засіданні перебуває в провадженні судової інстанції щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд також вважає необхідним відмовити в частині позовних вимог про зобов'язання інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Д.С. скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за порушення останньою п. п. «д» та «є» п. 2.3., п. п. 9.2, 10.1, 11.11, 12.1, підп. «г» п. 12.9 Правил дорожнього руху та Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів», оскільки згідно чинного законодавства існує інший порядок звернення особи, права якої порушені посадовою особою, і позивач не позбавлений такого права і на день винесення даного процесуального рішення, а також процедура розгляду уповноваженого на те органу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 283-284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104-106, 128, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС старшого сержанта міліції Кузьмика Дмитра Станіславовича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та визнання протиправною бездіяльності - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Пасинок