Справа № 336/3052/15-а
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/3052/15-а
Провадження № 2-а/336/86/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання нечинною відмову у здійсненні внести зміни до актового запису та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Шевченківського відділу ДРАЦС Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

В позові зазначає, що вона народилась 16.03.1960 року. Її батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_3. ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4 народилась 24.02.1924 р. в м. Замость, Польща в сімї ОСОБА_5 (Степана) та ОСОБА_6.

У її матері ОСОБА_2 була рідна старша сестра ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8), народжена 04.01.1914 року у м. Люблін, Польща. Батьки матері були землеробами, проживали у Польщі, за національністю були поляками. Проте, у витягу з Реєстру про народження позивача, національність її матері зазначена «єврейка», що, на її думку, не відповідає її справжній національності. Оскільки, мати народилась в польській сімї землеробів, в Польщі, її батьки мають виключно польські імена. Національність її тітки, рідної сестри матері полька, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_8 сина тітки.

Позивач вважає, що національність її матері полька, як її батьків та рідної сестри.

Посилаючись на ст. 11 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» та ст. 300 ЦК України, за позовом позивач просить:

- визнати нечинною відмову відповідача щодо зміни національності її матері ОСОБА_2 з єврейки на польку;

- зобовязати Шевченківський відділ ДРАЦС РС Запорізького МУЮ внести зміни до актового запису № 76, складеного 23.07.1960 р. відділом ДРАЦС Розівського районного управління юстиції Запорізької області про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо національності її матері ОСОБА_2 з «єврейка» на «полька».

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надіслав до суду свої заперечення проти заявлених позовних вимог, просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях. Причину неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 звернулась із заявою до Шевченківського відділу ДРАЦС РС Запорізького МУЮ про зміну національності її матері ОСОБА_2, народженої 24.02.1924 р. в с. Моряшено Люблінське воєводство в Польщі з «єврейка» на «полька».

За результатами розгляду заяви ОСОБА_10, Шевченківський відділ ДРАЦС РС Запорізького МУЮ листом за вих. № 385/02-04/7-04-37 від 01.04.2015 р. повідомив позивача, про неможливість внесення відповідних змін у графу «національність» матері замість «єврейка» на «полька» у свідоцтві про народження, з посиланням на ст..11 Закону України «Про національні меншини в Україні», в якій йдеться виключно щодо своєї національності, а не національності батьків. Крім того, позивачу було вказано на те, що, відповідно до діючого законодавства України, графа «національність» в актових записах про народження відсутня. Також позивачу повідомлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану провадиться відповідним відділом ДРАЦС при наявності достатніх підстав, які підтверджено документально. В інших випадках питання внесення змін є предметом розгляду суду, що в свою чергу, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану відділом ДРАЦС із зазначенням, які саме зміни необхідно внести до відповідного актового запису.

На підтвердження того, що мати позивача ОСОБА_11 ОСОБА_2 за національністю є полькою до матеріалів справи додано копії:

- витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження позивача ОСОБА_9;

- свідоцтва про одруження матері позивача ОСОБА_2 № І-УР № 031103 від 15.07.1960 р. (актовий запис № 2 від 14.05.1949 р.);

- метрики про народження матері позивача ОСОБА_2 від 24.02.1924 р.;

- витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження брата позивача ОСОБА_10 ОСОБА_8;

- свідоцтва про одруження рідної сестри матері позивача ОСОБА_10 ОСОБА_12, з перекладом на українську мову;

- свідоцтва про народження рідної сестри матері позивача ОСОБА_10 ОСОБА_13, з перекладом на українську мову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України, до адміністративного суду має право звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з п.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

З вищезазначених документів, вбачається, що мати позивача за національністю полька, тому, відповідно саме ця дійсна національність має бути зазначена у графі «національність» замість «єврейка» у свідоцтві про народження позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.п. 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.16. Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7. Правил)

Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року № 12 у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.

Пунктом 2.16.7. Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно зі ст.3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України №703/97-ВР від 09.12.1997 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до ст. ст. ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем не подано до суду будь-яких доказів у спростування позовних вимог, а вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-14,17,18,49,51,158,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання нечинною відмову у здійсненні внести зміни до актового запису та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, № 76, складеного 23 липня 1960 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, щодо національності її матері ОСОБА_2 з «єврейка» на «полька».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя О.В. Дмитрюк