Справа № 2а/489/64/2015
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/64/2015

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 17 лютого 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва, про стягнення сум пенсії, стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до пенсійного органу про стягнення з відповідача незаконно утриманих сум пенсії, в розмірі 5547,99 грн., стягнення компенсації моральної шкоди, в розмірі 25000 грн., покладення на відповідача заборгованості, в розмірі 26430,69 грн., а також зобов'язання поновити подальшу виплату пенсії, в розмірі 1616,67 грн.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково, а саме скасовано рішення відповідача №3 від 06.09.2013 року та зобов'язано його: припинити утримання коштів в розмірі 20% від суми пенсії позивача, визначеного рішенням №3 від 06.09.2013 року; відновити позивачу виплату пенсії за віком з 15.03.2010 року; повернути позивачу кошти, незаконно утримані з її пенсії на підставі рішення №3 від 06.09.2013 року, за період з вересня 2013 року по лютий 2015 року.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, так як проведеною перевіркою встановлено, що при поданні у 2010 році заяви до пенсійного органу позивачем надано фіктивну довідку про роботу, що призвело до призначення і виплати пенсії у більшому розмірі, а тому після виявлення даного факту відповідачем прийнято рішення про утримання з пенсії сплачених сум.

Позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу, у яких зазначено про те, що ним не подано до пенсійного органу ані вищевказаної заяви, ані фіктивної довідки, тобто у призначенні пенсії у більшому розмірі відсутня його вина, а тому він не повинен сплачувати дані кошти переплати.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебувала на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва та отримувала пенсію по інвалідності 2 групи. З 26.04.2005 року, згідно її особистої заяви, позивача переведено на пенсію за віком. При цьому перехід здійснено за документами, наявними у пенсійній справі.

15.03.2010 року позивачем подано до пенсійного органу заяву щодо її переводу з пенсії за віком на пенсію по інвалідності та до вказаної заяви додано довідку облонкодиспансеру від 03.02.2010 року про заробітну плату, за період роботи з 01.01.1982 року по 31.12.1986 рік, та довідку №98 від 21.12.2007 року щодо роботи за сумісництвом на ТОВ «АТП № 2 Грузавтосервіс», за період з 05.01.1982 року по 20.12.1986 року.

Згідно наданих документів позивачу перераховано пенсію та здійснено перехід на пенсію по інвалідності, внаслідок чого пенсія позивача значно збільшилась у розмірі.

Згодом, у 2013 році, пенсійним органом виявлено, що довідка від ТОВ «АТП № 2 Грузавтосервіс» є фіктивною, внаслідок чого розмір пенсії є необґрунтовано великим, що призвело до відповідної переплати, а тому рішенням відповідача №3 від 06.09.2013 року, встановлено, що переплата на суму 26430,69 грн., є підставою для щомісячного утримання з пенсії позивачки, у розмірі 20% від одержуваної пенсії.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, оскільки доказів про вчинення саме позивачкою зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати сум пенсії, відповідачем не надано.

Судова колегія частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ст.17 цього ж Закону - довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судовою колегією встановлено, що 15.03.2010 року пенсійним органом отримано заяву від імені позивача, яка нею підписана та зареєстрована у відповідному журналі реєстрації заяв, щодо переходу з пенсії за віком на пенсію за інвалідністю (а.с.70-74).

До вказаної заяви додано дві додаткові довідки, а саме довідку облонкодиспансеру від 03.02.2010 року про заробітну плату, за період роботи з 01.01.1982 року по 31.12.1986 рік, та довідку №98 від 21.12.2007 року щодо роботи за сумісництвом на ТОВ «АТП № 2 Грузавтосервіс», за період з 05.01.1982 року по 20.12.1986 року (а.с.46-47), які належним чином оформлені, видані на ім`я позивача та прийняті пенсійним органом до врахування.

З урахуванням нових довідок та інших матеріалів пенсійної справи, відповідачем здійснено перерахунок нової пенсії позивача, розмір якої значно збільшився та на протязі 2010-2013 років, позивачем отримано дані кошти, що підтверджено відповідними банківськими роздруківками (а.с.6, 27).

В подальшому пенсійним органом виявлено, що довідка від ТОВ «АТП № 2 Грузавтосервіс» є фіктивною, а інша довідка від облонкодиспансеру є правильною, та вказані обставини призвели до переплати пенсії, у розмірі 26430,69 грн., а тому рішенням №3 від 06.09.2013 року, вирішено здійснювати щомісячне утримання з пенсії позивача, у розмірі 20% від одержуваної пенсії в рахунок погашення вищевказаної заборгованості (а.с.3).

Позивачем не заперечено той факт, що вона не працювала на підприємстві ТОВ «АТП № 2 Грузавтосервіс», тобто вказаний факт не потребує додаткового доведення.

Разом з тим позивачем зазначено, що нею не подано жодних заяв та довідок до пенсійного органу, оскільки на момент подання вказаної заяви вона знаходилась на роботі у Россії.

Колегія суддів критично відноситься до вказаних посилань позивача, оскільки у своїй позовній заяві нею прямо вказано про те, що на момент подання вказаної довідки вона не мала інформації щодо реєстрового та фінансового стану цього підприємства, тобто вказане речення напряму вказує на те, що саме позивачем подану вказану довідку (а.с.1).

Крім того заяву від 15.03.2010 року подано від імені позивача та обидві надані довідки видано саме на її ім`я, до того ж інша довідка від облонкодиспансеру є правильною.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що після раптового значного підвищення пенсії без подання будь-яких додаткових заяв та документів, пенсіонер мав би довідатись про причини такого підвищення, проте протягом 3 років ним не вчинено жодних дій з цього приводу, а лише отримано нараховані кошти.

З метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалою апеляційного суду від 21.04.2015 року зобов'язано позивача надати будь-які докази того, що станом на 15.03.2010 року вона перебувала поза межами України або щодо перебування у трудових відносинах. Вказану ухвалу отримано позивачем завчасно, проте будь-яких доказів щодо вказаних обставин - не надано (проїзного документа, трудової книжки, будь-яких доказів перетину кордону тощо).

За результатом встановлених обставин колегія суддів приходить до висновку, що саме позивачем (або уповноваженою ним особою) подано відповідну заяву до пенсійного органу, разом із фіктивною довідкою, що призвело до переплати пенсії внаслідок зловживання з боку пенсіонера, а тому пенсійним органом правомірно прийнято рішення про утримання щомісячних сум пенсії, у розмірі 20%.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовою колегією встановлено, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем лише в частині задоволених позовних вимог, а в частині відмовлених в задоволені позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди - постанову суду не оскаржено сторонами по справі, а тому колегія суддів переглядає оскаржувану постанову суду в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 17 лютого 2015 року - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва, про стягнення сум пенсії, стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло