Справа № 2а/3421/12/0470
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2015 р. м. Київ К/800/24650/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання нечинними та скасування наказу і рішення, визнання чинними актів, за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось з позовом до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України (далі - Управління) у Донецькій області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області (далі - відділення Фонду), ОСОБА_4 в якому просило: зупинити виконання дії акту форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом та акту форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку від 4 січня 2012 року (далі - спірні акти); визнати нечинним та скасувати наказ Управління від 2 грудня 2011 року № 1033 про проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками (далі - спірний наказ); визнати нечинним та скасувати рішення комісії про складання спірних актів; визнати чинними акти за формою Н-5 та НПВ №2 від 25 березня 2011 року про нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування позову посилалось на те, що та спірні акти та рішення Управління не узгоджуються з вимогами законодавства та Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (в редакції станом на час складання спірної характеристики, далі - Порядок № 1112), а тому просило про його задоволення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а спірні рішення і акти відповідають вимогам діючого у період спірних правовідносин законодавства та Порядку № 1112.

Проте до такого висновку суди дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, з таких підстав.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов'язаний навести дані про встановлені обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

Так, відповідно до положень пункту 42 Порядку № 1112 спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 43 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), що призначається наказом керівника територіального органу Держнаглядохоронпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

У відповідності до вимог пункту 51 цього ж Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акт форми Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного потерпілого, нещасний випадок з яким визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або форми НПВ в іншому випадку, карта форми П-5 стосовно кожного потерпілого у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, передбачені пунктами 54 і 55 цього Порядку.

Судами встановлено, що оскаржуваний наказ про проведення спеціального розслідування видано на підставі пункту 58 Порядку № 1112.

Вищевказаним пунктом Порядку встановлено, що у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії, вжити заходів до активізації роботи щодо запобігання виникненню подібних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держнаглядохоронпраці, які порушили вимоги законодавства про охорону праці.

В свою чергу, згідно пункту 59 Порядку № 1112 у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку.

Отже, за змістом приписів Порядку № 1112 за результатами спеціального розслідування, призначеного відповідним наказом, складаються акт форми Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного потерпілого. Такий акт може бути переглянутий керівником Держнаглядохоронпраці за наслідками повторного (додаткового) спеціального розслідування у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку.

В подальшому акти форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено лише у судовому порядку вичерпним колом осіб, які зазначені у пункті 59 Порядку № 1112.

Таким чином, законодавцем встановлено чіткий порядок оскарження вищевказаних актів та рішень.

Разом з тим, суди не врахували, що 25 березня 2011 року вже складались акти форми Н-1 та Н-5 за наслідками проведеного додаткового розслідування за тим самим нещасним випадком, що стався з ОСОБА_4.

За таких обставин, підстав для призначення ще одного повторного (додаткового) розслідування та видачі спірного наказу у відповідача не було, оскільки це не передбачено законодавством, яке діяло в період спірних правовідносин.

Окрім цього, акти і рішення, які складені і прийняті за результатами додаткового розслідування можуть бути оскаржені лише в судовому порядку, що узгоджується з вимогами пункту 59 Порядку № 1112 та не було враховано судами при розгляді справи.

Оскільки, суди попередніх інстанцій залишили поза своєю увагою вищевказані обставини справи та не врахували приписів наведених правових норм, їх рішення не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості і підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Також, колегія суддів наголошує, що при новому розгляді справи суди повинні надати оцінку законності спірних актів, з урахуванням вищевказаних обставин справи, вимог Порядку № 1112, а також з огляду на наявність або відсутність законність підстав для призначення повторного розслідування, за результатами якого складені спірні акти.

За приписами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало