Справа № 804/5859/15
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 р. Справа № 804/5859/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення заходу контролю були встановлені факти порушення санітарного законодавства та зафіксовані в акті дотримання санітарного законодавства, складеному за результатами перевірки.
Відповідно до ст.183-2 КАС України, позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач, у встановлений судом строк, не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та розгляд її у скороченому провадженні повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 35 КАС України.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав, приймає законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, 10.04.2015 року відокремленим структурним підрозділом «Царичанське міжрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області» (далі Царичанське міжрайонне Управління) отримано екстрене повідомлення інфекційного відділення комунального закладу «Царичанська ЦРЛ» ДОР, оформленого у порядку, визначеному наказом Міністерства охорони здоровя України від 10.01.2006р. № 1 «Про затвердження Форм первинної облікової документації з інфекційної, дерматовенерологічної, онкологічної захворюваності та інструкції щодо їх заповнення» відповідно до якого, у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, (мешкає за вищевказаною адресою) було зафіксовані захворювання - харчова токсикоінфекція.
Для повного та всебічного з'ясування обставин виникнення інфекції, позивачем в рамках розслідування для виявлення причин та умов погіршення епідеміологічної ситуації було проведено позапланове обстеження закладу відповідача.
Захід проведено в присутності представника (працівника) відповідача, а саме, продавця магазину ОСОБА_4.
За результатами проведеного епідеміологічного розслідування було складено акт санітарно - епідеміологічного обстеження. Акт було підписано представником відповідача та самим відповідачем без зауважень та особливих думок. В ході проведення заходу контролю було встановлені факти порушення санітарного законодавства та зафіксовані 17.04.2015р. в акті санітарно - епідеміологічного обстеження складеного за результатами обстеження, а саме:
- відсутній висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об'єкт, що є порушенням ст. ст. 11, 12 Закону України від 24.02.1994р. «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», розділу 3 Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України від 09.10.2000р. № 247 «Про затвердження тимчасового Порядку проведення державної санітарно-гігієнічної експертизи», п. 4 розділу І СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (V0002488-06) от 23.01.2006р.
В магазині працює 1 працівник: ОСОБА_4, особова медична книжка не відповідає формі первинної облікової документації № 1 -ОМК, затвердженій наказом МОЗ У 21.02.2013р. № 150. Згідно записів - не пройдено медичне обстеження на черевний тиф, відсутня відмітка про проходження санітарного мінімуму, що є порушенням п. 218 СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (V0002488-06) от 23.01.2006р; п. 3 правил проведення обов'язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб затверджених наказом МОЗ У, Наказ Міністерства охорони здоров'я України 23.07.2002р. № 280 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров'я України 21.02.2013 № 150); Статті 26 розділу II Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-ХІІ.
Вологе прибирання з використанням дезінфікуючих засобів не проводиться, дезінфікуючі засоби відсутні, що є порушенням п. 167 розділу X, п. 225 розділу XVI СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (v0002488-06) от 23.01.2006р. Прибиральний інвентар промаркований та зберігається в санітарній кімнаті. Не забезпечено відокремлення прибирального інвентарю для прибирання санітарної кімнати та торгівельної зали, що є порушенням п. 75 розділу V СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (V0002488-06) от 23.01.2006р.
Транспортування продовольчої продукції здійснюється транспортом виробників продукції та господаря магазину. Санітарний паспорт/копія на спеціалізований автомобіль для транспортування харчових продуктів та продовольчої сировини не надані для перегляду, що є порушенням п. 181 розділу XI СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (V0002488-06) от 23.01.2006р.
Договір на проведення дезінсекційних та дератизаційних заходів не наданий для перегляду, що є порушення п. 206 розділу XIII СанПиН 5781-91 „Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли" с изменениями, внесенными в соответствии с Постановлением Главного государственного санитарного врача Украины № 2 (V0002488-06) от 23.01.2006р.; статті 30, розділу III Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-ХІІ.
З огляду на виявлені порушення, 22.04.2015 року головним державним санітарним лікарем Магдалинівського, Петриківського, Царичанського районів ОСОБА_5 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно постанови № 2. Заперечень при складенні протоколу про санітарні порушення 17.04.2015р., розгляді адміністративної справи та винесенні постанови № 2 у відповідача не було.
Крім того, посадовими особами ВСП «Царичанський міжрайонний відділ лабораторних досліджень Державної установи «Дніпропетровський лабораторний обласний Центр Держсанепідслужби України» для проведення лабораторних досліджень було відібрано: харчова продукція (шинка «Янтарна» сирокопчена), 10 змивів з обладнання на наявність патологічної мікрофлори. За результатами проведених лабораторних досліджень у харчовій продукції (шинка «Янтарна» сирокопчена) виявлені бактеріологічні показники (умовно патогенні ентеробактерії, в т.ч. сальмонели, enterobakter cloaei).
Надаючи оцінку обгрунтованості вимог позивача щодо застосування відносно відповідача заходів реагування, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.
Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, права і обов'язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні врегульовано Законом України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" від 24.02.1994р. № 4004-ХІІ (далі - Закон № 4004-ХІІ).
Відповідно до ст. 39 Закону № 4004-ХІІ, державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників. Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 р. № 1109 вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також, позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян.
Згідно зі ст. 7 Закону № 4004-XII підприємства, установи і організації зобов'язані, зокрема, виконувати розпорядження і вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду.
Судом встановлено, що при проведенні позапланового заходу контролю позивачем виявлено порушення відповідачем ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 22 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", п. 3.2. наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2000 р. № 247 "Про затвердження тимчасового порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи".
Так, частиною 2 ст. 19 Закону № 4004-XII встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні своєї діяльності зобов'язані вживати необхідних заходів щодо запобігання та усунення причин забруднення атмосферного повітря, фізичного впливу на атмосферу в населених пунктах, рекреаційних зонах, а також, повітря у жилих та виробничих приміщеннях, у навчальних, лікувально-профілактичних та інших закладах, інших місцях тривалого чи тимчасового перебування людей.
Частиною 2 статті 22 Закону № 4004-ХІІ визначено, що у процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.
Пунктом 3.2. Тимчасового порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2000 р. № 247, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.01.2001 р. за № 4/5195 передбачено заборону використання або функціонування об'єктів експертизи без наявності позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Пунктом 3.4 цього наказу встановлено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза діючих об'єктів експертизи призначається лише в разі наявності в головного державного санітарного лікаря офіційних матеріалів про негативний вплив об'єктів на здоров'я людей або зміну їх властивостей, що може спричинити такий вплив, а також, у разі внесення змін до санітарного законодавства, якими встановлюються більш жорсткі вимоги до об'єктів експертизи.
Об'єктом державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідно до статті 1 Закону № 4004-ХІІ, є будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров'я людини, а також, діючі об'єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив встановлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
Статтею 41 Закону № 4004-ХІІ встановлено, що головним державним санітарним лікарям Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, районів у містах та їх заступникам, головним державним санітарним лікарям на транспорті та їх заступникам у межах відповідних територій (об'єктів транспорту) надаються повноваження, зокрема, застосовування передбачених цим Законом заходів для припинення порушення санітарного законодавства.
Відповідно до статті 42 Закону № 4004-ХІІ, головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують заходи для припинення порушення санітарного законодавства, зокрема:
- обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм;
- тимчасова заборона виробництва, заборона використання та реалізації хімічних речовин, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів народного споживання, джерел іонізуючих випромінювань в разі відсутності їх гігієнічної регламентації та державної реєстрації, а також, якщо їх визнано шкідливими для здоров'я людей.
На вимогу посадових осіб органів державної санітарно-епідеміологічної служби виконання заходів для припинення порушень санітарного законодавства у необхідних випадках здійснюється із залученням працівників органів внутрішніх справ.
Отже, суд вважає, що у разі виявлення порушення санітарного законодавства Законом № 4004-ХІІ головних державних санітарних лікарів наділено повноваженнями щодо припинення таких порушень шляхом обмеження, тимчасової заборони чи припинення діяльності підприємств, технологічних ліній, а також, тимчасової заборони виробництва, заборони використання та реалізації хімічних речовин, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, тощо.
Також, на підставі статті 43 Закону № 4004-ХІІ, за порушення санітарного законодавства або невиконання постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб органів державної санітарно-епідеміологічної служби на осіб, винних у вчиненні таких правопорушень, може бути накладено штраф, зокрема на посадових осіб - від одного до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд затверджено постановою КМ України №1109 від 22.06.1999 року (далі Положення №1109). Це Положення відповідно до його п.1 визначає мету, основні завдання та порядок здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.
Пунктом 10 Положення №1109 встановлено право зазначених посадових осіб, зокрема:
- вносити обов'язкові для виконання пропозиції щодо усунення виявлених порушень санітарного законодавства, здійснювати в установленому законом порядку провадження у справах про порушення санітарного законодавства;
- у порядку, встановленому головним державним санітарним лікарем України: а) складати акти і протоколи про порушення санітарного законодавства; б) видавати приписи, постанови, а також, вносити пропозиції власникам підприємств, установ і організацій або уповноваженим ними особам, зокрема, про обмеження діяльності об'єкта нагляду у разі виявлення порушення санітарного законодавства, що безпосередньо не впливає негативно на стан здоров'я людей, але може зумовлювати такий вплив; в) видавати постанови, у тому числі про тимчасову заборону виробництва, заборону використання та реалізації хімічних речовин, продуктів харчування, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів широкого вжитку, джерел іонізуючого випромінювання у тому разі, коли не здійснено їх гігієнічну регламентацію та державну реєстрацію, а також, коли їх визнано шкідливими для здоров'я людей.
Із аналізу положень наведених вище нормативних актів слідує, що у разі виявлення посадовими особами держсанепідемслужби при проведенні заходів контролю порушень санітарного законодавства, у головного лікаря виникає право заборони виконання робіт або виробництва, а також, у разі невиконання приписів та розпоряджень, право накладення штрафу.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів у межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності, вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також, звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Тобто, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Частиною 4 ст. 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Отже, як встановлено ст. 4 Закону № 877-V, повноваження органів державного нагляду щодо зупинення виробництва чи виконання робіт встановлюється виключно законами, у тому разі, якщо цими ж законами встановлено перелік підстав для вжиття таких заходів.
Із аналізу положень наведених вище нормативно-правових актів слідує, що заходи реагування у сфері державного нагляду застосовуються за постановою адміністративного суду виключно у випадках, коли застосування таких заходів встановлено спеціальним законом з передбачених законом підстав. В усіх інших випадках орган державного нагляду не позбавлений права самостійно застосувати заходи реагування, відповідно до спеціального законодавства, яке є діючим.
Суд вважає, що у даному випадку позивач вправі самостійно обрати захід реагування у сфері державного нагляду, який забезпечить виконання відповідачем вимог приписів та не суперечитиме меті застосування такого заходу.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2-10, 69, 71, 158 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Постанова не набрала законної сили 18.06.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7