Справа № 648/1105/15-а
Суддя: Сокирко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/1105/15-а
Провадження № 2-а/648/23/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2015 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сокирко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Онофрійчук Л.О.,

з участю сторін: позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Білозерського районного суду № 2 в смт. Білозерка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, заступника начальника начальника Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 26 березня 2015 року звернувся до суду з вищеназваним позовом та просить постановити рішення, яким визнати нечинною та скасувати постанову заступника начальника начальника Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 від 19 березня 2015 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 січня 2015 року заступником начальника начальником Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, його, як головного лікаря Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1360 грн. за несплату єдиного соціального внеску згідно акту перевірки № 15/17-021/2003929 від 13 березня 2015 року.

Вважає накладене на нього стягнення необґрунтованим, так як Комунальне підприємство «Білозерська центральна районна лікарня» є бюджетною установою, відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного Кодексу України, повністю утримується за рахунок місцевого бюджету, відповідно до затвердженого головним розпорядником кошторису на 2015 рік. Можливість своєчасно сплачувати єдиний соціальний внесок виникає при наявності надходження коштів з місцевого бюджету на рахунок, відкритий у УДКСУ у Білозерському районі Херсонської області. Станом на 20 січня 2015 року кошти для сплати єдиного внеску на рахунок Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» не надійшли, а тому він і не був своєчасно сплачений та підприємству були нараховані штрафні санкції. Підприємство було профінсоване тільки 27 січня 2015 року і в той же день був сплачений єдиний внесок, а тому його вини в несвоєчасній сплаті єдиного внеску немає.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені в адміністративному позові та надав пояснення з підстав, зазначених в ньому. Крім того, пояснив, що в жовтні та грудні 2014 року головним розпорядником бюджетних коштів були внесені зміни в розподіл показників

зведених планів асигнувань на заробітну плату, в зв`язку з чим, єдиний внесок за грудень 2014 року планувалось сплатити з авансу заробітної плати за січень 2015 року, який згідно колективного договору виплачується 13 числа кожного місяця, а так як фінансування було несвоєчасним, то і внесок до 20 січня 2015 року своєчасно не був сплачений.

Представники відповідача ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, позовні вимоги не визнали, просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що саме головний лікар Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» несе відповідальність за порушення законодавтва про збір та ведення обліку єдиного внеску, так як є посадовою особою, а підприємство є платником ЄСВ та зобовязано сплачувати ЄСВ, нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числі наступного місмяця, незалежно від фінансового стану, а отже протокол та постанова відносно нього за ст. 165-1 ч. 4 КпАП України складені правомірно та позивач на законних підстав притягнутий до адміністративної відповідальності. Посилання позивача на те, що підприємство несвоєчасно перерахувало ЄСВ в зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування з боку місцевого бюджету, не звільняє платника від відповідальності, передбаченної ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та за приписами ч. 12 ст. 9 вказаного Закону ЄСВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідач - заступник начальника начальник Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5, в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи була повідомлена. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не поступало.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є головним лікарем Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» та, відповідно до ст. ст. 9, 36 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі Закон), несе адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску .

Відповідно до Статуту Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» головний лікар користується правом розпорядженя майном та коштами ЦРЛ, відповідно до законодавства та статуту.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, діяльність держави спрямована на гарантію прав та свобод людини.

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними, відповідно до ст. 21 Конституції України

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України.

Вирішуючи дану справу, суд керується положеннями Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та Закону України Про оплату праці.

16 березня 2015 року в.о. завідувача сектору доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_6 при здійсненні своїх повноважень при перевірці Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» виявлено порушення строків сплати узгоджених сум (абзац 1 п. 8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування).

Відповідно до даного акту, ОСОБА_6 19 березня 2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 621110 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.4 КпАП України.

За наслідками розгляду даного протоколу, 19 березня 2015 року заступником начальника

начальником Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 була прийнята постанова серії АА № 441950 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача, як головного лікаря Комунального підприємства «Білозерська центральна районна лікарня» притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165 -1 ч. 4 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мімімумів доходів громадян - 1360 грн. (а.с.9).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 287 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Частиною 4 статті 165-1 КпАП України встановлена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, суд вважає, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не враховано всі положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та пояснення позивача зазначені ним в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо кошти не були своєчасно перераховані в зв`язку з відсутністю фінансування.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску визначається Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються згідно із законодавством.

Відповідно до абзацу другого ч. 8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нараховано єдиний внесок (у тому числі на авансові платежі), одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується.

Статтею 12 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених Законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу)».

При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було враховано вище перелічених норм Закону, оскільки при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 КпАП України за порушення сплати єдиного соціального внеску передбачено, що не враховується фінансовий стан платника, однак, такі кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат.

Так, згідно реєстрів змі № 57 від 21 жовтня 2014 року та № 94 від 22 грудня 2014 року

розподілу показників зведених планів асигнувань загального фонду місцевих бюджетів, затверджених головою Білозерської районної державної адміністрації Херсонгської області, головним розпорядником бюджетних коштів, а саме Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області, зменшено асигнування видатків Білозерській ЦРЛ за кодом КЕКВ/ккк-212- на 80000 грн. та 52800 грн.

Згідно листа начальника Держказначейства у Білозерському районі Херсонської області № 05-21/61 від 25 березня 2015 року, Комунальному підприємству «Білозерська центральна районна лікарня» кошти за січень 2015 року на заробітну плату та нарахування на оплату праці були перераховані 27 січня 2015 року.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні із пояснення сторін та підтверджено інформаційною довідкою ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № 2111/9/21-04-17018 від 17 червня 2015 року, за Комунальним підприємством «Білозерська центральна районна лікарня» з вересня 2013 року рахується заборгованість по соціальному внеску в сумі 87353 грн. 24 коп., однак як пояснили представники відповідача, це виявилось тільки в 2015 році, так як потічні нарахування перекривали попередні.

Допитані в ході судового засідання свідки ОСОБА_7 (головний бухгвлтер Комунальному підприємству «Білозерська центральна районна лікарня» та ОСОБА_8 (заступник головного лікаря по економічним питанням), кожен окремо, фактично підтвердили пояснення позивача суду пояснили, що підприємство більшу половину податку за січень сплатило, однак в зв`язку з тим, з бюджету кошти в сумі 87 000 грн. своєчасно не надійшли, податок було сплачено 27 січня 2015 року, в день поступлення коштів.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України .

Відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача.

Форма вини при вчиненні адміністративного правопорушення, передбачена статтями 10, 11 КпАП України, та є умисною, або ж необережності.

В даному випадку будь-яка вина в діях позивача в частині несплати єдиного соціального внеску - відсутня.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 165-1 ч. 4 КпАП України, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Позовна вимога позивача, щодо закриття провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення даної категорії.

Щодо порядку оскарження постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, є остаточним і оскарженню не підлягає (в редакції Закону України № 2453-VІ від 07.07.2010 року)

Проте, згідно рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171- 2 КАС України Положення частини другої статті 171-2 КАС України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України

цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 18, 71, 86, 94, 128, 159-163, 171-2, 185, 186 КАС України, ст. 3, 19, 55, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 12, 36 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 10,11, 165-1 ч. 4, 280, 287 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, заступника начальника начальника Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову заступника начальника - начальника Білозерського відділення ОСОБА_2 обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 (серії АА № 441950 від 19 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165 - 1 ч. 4 КпАП України скасувати.

В задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу на протязі 10 днів до Одеського апеляційного адміністративного суду через Білозерський районний суд Херсонської області з моменту її проголошення.

Суддя: Сокирко Л.М.