Справа № 804/2686/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/2686/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2015 року

справа № 804/2686/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права , просив постанову суду скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 14.08.2014 р. декларантом до митниці для здійснення митного оформлення в режимі “імпорт” подано митну декларацію №110010000/2014/021399 на товар - “вогнетривка суміш неорганічних речовин алюмосилікатного типу вогнетривів у вигляді порошку та дрібних камінців: вогнетривкий бетон марки CRINTRION 80PE з вмістом Аl2О3 - 80,6%; SiО2 - 12,7%; TiО2 - 2,7%; СаО - 1,9%; Fe2О3 -0,9%; МgO - 0,2%”.

Даний товар надійшов на адресу підприємства на виконання зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, укладеного між позивачем та фірмою “Vesuvius Poland SP. Z.O.O”.

Дніпропетровській митниці позивачем були заявлені до митного оформлення товари шляхом декларування по деклараціям митної вартості, разом з документами зазначеними в графах 44 ВМД від 14.08.2014 р. № 110010000/2014/021399, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-0156-12 від 28.01.2014 р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 1 від 28.01.2014 р.; рахунок-фактура (інвойс) №131405757 від 11.08.2014 р.

Крім документів поданих відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України позивачем додатково до Дніпропетровської митниці були надані наступні документи: міжнародна автомобільна накладна (СМR) від 11.08.2014 р.; пакувальний лист № 151405559 від 11.08.2014 р.; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 11.08.2014 р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2730 від 11.08.2014 р.; сертифікат про походження товару загальної форми № РL/МF/АК 0044678 від 11.08.2014 р.; сертифікат якості від 11.08.2014 р.;копія митної декларації країни відправлення 14РL351010Е0057678 від 11.08.2014 р.; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 110010000/2014/021399 від 14.08.2014 р.; картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 110/2012/0001471 від 29.04.2014 р.; прейскурант (прас-лист) виробника товару б/н від 30.09.2013 р.; комерційна пропозиція № 14/05/06 від 06.05.2014 р.; транспортна довідка № 062Д/1210 від 14.08.2014 р.; рішення про визначення коду товару № КТ-110-0246-2012 від 10.02.2012 р.; лист виробника товару № 13/02/13-05 від 13.02.2013 р.; лист виробника товару від 11.08.2014 р..

При цьому митна вартість товару у вищезазначеній декларації позивачем була заявлена за ціною договору (основний метод) у розмірі 0,9245 євро за 1 кг відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідач проти факту надання вказаних документів до митного оформлення не заперечував.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 Митного Кодексу України).

Згідно із статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

В частині 2 статті 52 МК України зазначено, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу вимог пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до підпунктів 1.2, 1.9, 1.11 пункту 1 розділу 2 Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок), контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом: порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; перевірки наявності необхідних для підтвердження митної вартості документів, визначених Порядком декларування.

У силу вимог частини 3 статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті такої митної декларації (частина 11 статті 264 Митного кодексу України).

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 глави 8, розділу III МК України чітко визначено застосування першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції):

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Таким чином, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 28.01.2014 р. між Публічним акціонерним товариством “Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” (покупець) та фірмою “Vesuvius Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia” (“Vesuvius Poland SP. Z.O.O.”), Польща (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 14-0156-12 (Контракт), згідно з умовами якого Продавець зобов’язався продати, а Покупець зобов’язався купити товар на умовах поставки: DАР - ПАТ “Дніпровський меткомбінат” м. Дніпродзержинськ, Україна, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. - при поставці автомобільним транспортом; DАР - ст. Правда Придніпровської залізниці, Україна, код станції 451701, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. - при поставці залізничним транспортом.

Товар, найменування, кількість, ціна та строки поставки якого зазначені у Специфікаціях, що є невід’ємною частиною даного Контракту (п. 1.1).

Ціни на Товар узгоджуються у відповідних Додатках (Специфікаціях) та/або Доповненнях до даного Контракту і встановлюються в Євро (п.2.1).

Ціни є твердими та не підлягають зміні в межах дії підписаних Додатків (Специфікацій) та/або Доповнень до даного Контракту, які є його невід’ємними частинами. Валюта Контракту - Євро (п.2.2).

Ціна визначається на умовах:

- DАР - ПАТ “Дніпровський меткомбінат”, м. Дніпродзержинськ, Україна, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. - при поставці автомобільним транспортом;

- DАР - ст. Правда Придніпровської залізниця, Україна, код станції 451701, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. - при поставці залізничним транспортом (п.2.3).

Вартості пакування і маркування включені до вартості Товару (п.2.4).

Товар за даним Контрактом буде поставлено комплектно і в строки, узгоджені у відповідних Додатках (Специфікаціях) та/або Доповненнях до цього Контракту, які є невід’ємними частинами (п.3.1).

Умови поставки за даним Контрактом:

- при поставці залізничним транспортом: DАР - ст. Правда Придніпровської залізниці, Україна, код станції 451701, відповідно до правил Інкотермс 2010 р.;

- при поставці автомобільним транспортом: DАР - ПАТ “Дніпровський комбінат”, вул. Кірова, 18 б, м. Дніпродзержинськ, Україна, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. (п.3.4).

Датою поставки вважається:

- при поставці залізничним транспортом: дата календарного штемпеля ст. Правда Придніпровської залізниці на залізничній накладній;

- при поставці автомобільним транспортом: дата календарного штемпеля Дніпропетровської митниці на автотранспортній накладній.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати поставки (п.3.5).

З товаром, що відвантажується, відправляється наступний пакет документів: рахунок - оригінал, три екземпляри; копія експортної декларації; залізнична накладна або автотранспортна накладна (СMR) - оригінал; пакувальний аркуш із зазначенням матеріалу упаковки та її ваги брутто, нетто): оригінал, три екземпляри; сертифікат якості виробника: оригінал; сертифікат походження, виданий Торгово-Промисловою палатою країни-виробника - оригінал; фітосанітарний сертифікат на тару (п.3.7).

Платежі за даним Контрактом здійснюються наступним чином:

- Покупець перераховує 50 % вартості Товару на розрахунковий рахунок Продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу інвойсу від Продавця;

- Другі 50 % Покупець оплачує за фактично поставлений Товар протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати поставки з урахуванням документально підтверджених нестач шляхом прямого банківського переказу грошових пів на рахунок Продавця.

Валюта платежу - Євро (п.4.1).

28.01.2014 р. сторони підписали Специфікацію № 1 до Контракту № 14-56-12, відповідно до якої визначено умови поставки: DАР - ПАТ “Дніпровський меткомбінат”, м. Дніпродзержинськ, Україна (Інкотермс 2010).

Строк поставки 10 календарних днів з дати перерахування 50 % передплати. Країна призначення: Україна.

Умови поставки DАР - ПАТ “Дніпровський меткомбінат” м. Дніпродзержинськ - витрати на транспортування, перевантаження товару до станції призначення включені до вартості товару, тому, відповідно до п.6 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, подання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів не передбачене.

Відповідно до листа виробника товару від 11.08.2014 р. товар був поставлений без перерахування авансового платежу, тому, згідно з вимогами п. 2.4, 2.5 ст. 53 Митного кодексу України, для підтвердження заявленої митної вартості банківських платіжних документів до митниці подано не було.

Крім судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку із виявленими розбіжностями посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів під час здійснення митного контролю було здійснено на зворотному аркуші декларації відповідно до ст. 337 Митного кодексу України записи про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за декларацією від 14.08.2014 року № 110010000/2014/021399, а саме:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- відповідно ст. 254 Митного кодексу України переклад копії митної декларації країни відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу обов’язок надання декларантом протягом 10-ти календарних днів (за наявності) на письмову вимогу митного органу додаткових документів настає у разі якщо документи, зазначені у частині 2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач в оскаржуваній картці відмови роз’яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме необхідне подання нової МД заповненої в установленому порядку з митною вартістю відповідно до рішення про визначення митної вартості від 14.08.2014 № 110010000/2014/600170/1 (6 метод).

У зв’язку з нагальною потребою підприємства у поставленій продукції позивач оформив нову ВМД №110010000/2014/021409 від 14.08.2014 р. з коригованою ціною товару.

Надалі позивач звертався до митного органу (лист за вих. №062Д/1906 від 10.10.2014 р.) з додатковими документами: заявкою на транспорт № SR-TRE-991450772 від 11.08.2014 р. з перекладом; рахунком-фактурою про вартість перевезення товару № 110/UA/2014 від 18.08.2014 р. з перекладом; експортною декларацією № 14PL351010E0057678 з перекладом; висновком Дніпропетровської торгівельно-промислової палати № ГО-3817 від 02.09.2014 р., та просив розглянути питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості від 14.08.2014 р. №110010000/2014/600170/1 виданого за МД від 14.08.2014 р. № 110010000/2014/021399.

На вказане звернення позивач отримав відповідь від 16.10.2014 р. за №6540/04-50-52 про залишення чинним рішення про коригування митної вартості від 14.08.2014 р. №110010000/2014/600170/1.

Відповідно до оскаржуваного рішення митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей (за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень пп. 2, 6 ч. 3 ст.64 Митного кодексу України, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) МД (ІМ40) від 18.12.2013 р. № 110010000/2013/023110, від 23.12.2013 р. № 110010000/2013/023136) - на рівні 1,5133 евро/кг із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - резервного.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 р. за № 598 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); послідовність застосування методів визначення митної та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Також посадовою особою зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України.

Проте, документи, подані декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-0156-12 від 28.01.2014 р., доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 28.01.2014 р., рахунок-фактура (інвойс) № 131405757 від 11.08.2014 р. не містили в собі розбіжностей, не мали наявних ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена.

Як вже зазначалось, підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Правову позицію з даного питання було викладено в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 року та 11.09.2012 року, зокрема в останніх було зазначено: «за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування цим органом переліку документів, передбачених пунктом 11 Порядку №1766, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, суд дійшов правильного висновку про протиправність рішення цього органу щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості»;

- ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обгрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що подані основні документи, копії яких наявні у справі, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012 р. № 598 в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, з урахуванням наявності документів для підтвердження митної вартості товару, відповідач, відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, неправомірно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600170/1 від 14.08.2014 р., яким визначив митну вартість товару у розмірі 1,5133 євро за 1 кг, відповідно до якого митне оформлення товарів було здійснено із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2-г - резервного за наявними у митного органу даними.

Крім того, на виконання вимоги відповідача щодо надання висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, Публічне акціонерне товариство “Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” замовило Дніпропетровській торгово-промисловій палаті проведення цінової експертизи товару, при розмитненні якого митним органом прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості, про що складено Висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-3817 від 02.09.2014 р. (надалі - Висновок експерта). Згідно зазначеного Висновку контрактна вартість товару, поставленого по Контракту купівлі-продажу від 28.01.2014р. за № 14-0156-12 (згідно специфікації від 28.01.2014 р. за № 1) відповідає його ринковій вартості на умовах поставки, зазначених у договорі.

Висновок експерта №ГО-3817 від 02.09.2014 р. базується на маркетинговому аналізі цінової інформації та враховують наявність декількох посередників у заявленій зовнішньоекономічній операції, посередницькі контракти та інші документи, що стосуються поставок, які підприємством були надані Дніпропетровській торгово-промисловій палаті для їх дослідження експертом, зокрема, контракти та інвойси по всьому ланцюгу продажу товару від виробника.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, погоджуючись з його висновками, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 р. – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук