Справа № 815/2848/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2848/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про внесення змін до актового запису про шлюб, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 19 від 17 травня 1967 року, що складений Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис про шлюб № 19 від 17 травня 1967 року, що складений Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме в графі наречений змінити місце народження з м. Зеленогорськ Татарської АРСР на вірне м. Зеленодольськ Татарської АРСР.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що за результатами розгляду заяви про внесення змін в актовий запис про шлюб № 19 від 17 травня 1967 року, відповідачем було надано висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 19 від 17 травня 1967 року, що складений Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: в графі наречений змінити місце народження з «м. Зеленогорськ, Республіка Татарстан» на «м. Зеленодольськ, Республіка Татарстан, Російська Федерація» у зв'язку з розбіжностями в пред'явлених документах та неможливістю підтвердити заявлене.

На думку позивача, відмова відповідача у внесенні змін до актового запису про шлюб є неправомірною, такою, що порушує його права та законні інтереси.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, в обґрунтування заявленої правової позиції надала письмові заперечення, в яких зокрема, зазначила, що дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відмову у внесені змін до актового запису не суперечать та ґрунтуються на чинному законодавстві.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

17 травня 1967 року Маразліївською сільською радою Білгород - Дністровського району Одеської області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 19 між громадянином ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_4 /свідоцтво про шлюб від 17 травня 1967 року, ІІ-ЯК № 0285207/ (а/с.11).

У свідоцтві про шлюб Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області зазначено місце народження нареченого «м. Зеленогорськ Татарської АРСР».

В свідоцтві про народження позивача серія РИ № 100476, що видане 07.01.1941 року Зеленодольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану місце народження ОСОБА_3, вказано як «м. Зеленодольськ Татарської АРСР» (а/с. 8).

Для виправлення вказаної помилки позивач звернувся з письмовою заявою про внесення змін в актовий запис про шлюб № 19 від 17 травня 1967р., до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Відповідачем було надано висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 19 від 17 травня 1967 року, у зв'язку з розбіжностями в пред'явлених документах та неможливістю підтвердити заявлене.

Надаючи належну оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до пункту 2.6 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються:

- свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;

- інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7. розділу II "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 визначено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану до матеріалів справи додаються повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції витребувано копію актового запису про народження позивача № 15, складеного 07.01.1941 відділом ЗАГС Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан Російської Федерації, з компетентних органів Російської Федерації та копію актового запису про шлюб позивача №19, складеного 17.05.1967 виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Дослідивши вказані документи відділом РАЦС у Київському районі встановлені розбіжності між актовими записами та наданими свідоцтвами.

Так, у актовому записі про народження № 15, складеному 07.01.1941 відділом ЗАГС Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан Російської Федерації, вказано прізвище дитини та батька російською мовою як "Вершек", місце народження дитини не зазначено.

В свідоцтві про народження серія РИ № 100476, виданому 01.07.1941 відділом ЗАГС Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан Російської Федерації, прізвище дитини та батька вказано російською мовою як «Вершок», місце народження дитини вказано як город Зеленодольск, ТАССР.

В актовому записі про шлюб № 19, складеному 17.05.1967 виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, прізвище нареченого вказано російською мовою як «Вершок», місце народження «город Зеленодальск, Республика Татарстан». До Державного реєстру відомості внесено українською мовою та вказано прізвище як «Вершок», місце народження «місто Зеленодальськ, Республіка Татарстан».

В свідоцтві про шлюб серія ІІ-ЯК № 0285207, виданому 17.05.1967 виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, вказано прізвище нареченого російською мовою як «Вершок», місце народження «город Зеленогорск, Татарской АССР».

В паспорті заявника КЕ 940266, виданому 11.02.1998 Київським РВ УМВС України в Одеській області, зазначено прізвище як «Вершок», місце народження «місто Зеленодольськ, Татарстан».

Окрім того, свідоцтво про народження серія РИ № 100476, видане 01.07.1941 відділом ЗАГС Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан Російської Федерації, містить виправлення у написанні прізвища дитини та батька.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відділом державної РАЦС у Київському районі правомірно відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб № 19, оскільки подані документи містять розбіжності не тільки щодо місця народження а і щодо прізвища позивача.

В свою чергу суд, вважає за необхідне зазначити, наступне.

Враховуючи юридичну природу сімейних правовідносин, їх зміст та субєктний склад, а також положення ч. 2, 3 ст. 234, ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України, ст. 130 132 СК України, можна дійти висновку, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення таких фактів, що тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення сімейних правовідносин: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) реєстрації шлюбу; 3) розірвання шлюбу; 4) усиновлення; 5) батьківства (материнства); 6) проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо в силу певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами державної реєстрації актів цивільного стану (далі органами ДРАЦСу), у реєстрації зазначеного факту органами ДРАЦСу було відмовлено, помилка органів ДРАЦСу в актовому записі має настільки давне походження, що її виправлення має потягти за собою цілу низку виправлень у інших актових записах тощо.

При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 своєї Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Поряд із цим суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах ДРАЦС у або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

10 червня 2015 року.