Справа № 803/1437/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/8099/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника відповідача Зуєва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства ,,Реммеблі" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

16 липня 2014 року приватне підприємство (ПП) ,,Реммеблі" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати наказу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) за № 1567 від 04.07.2014 року.

Постановою від 28 липня 2014 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Луцька ОДПІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що в Луцької ОДПІ були всі законні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначені п.п. 78.1.8 ст. 78 ПК України та Постановою КМ України від 27.12.2010 року № 1238 ,,Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" не залежно від того чи проведена вона в межах тридцятиденного терміну після проведення камеральної перевірки. Крім того, проведення документальної позапланової перевірки, коли платником заявлено до відшкодування більше 100 тис. гривень є обов'язковим.

За таких обставин, податковий орган вважає правомірним оскаржений наказ, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник податкового органу в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 20.03.2014 року приватне підприємство ,,Реммеблі" подало податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року. 18.04.2014 року Луцька ОДПІ провела камеральну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року. За результатами цієї перевірки складено довідку ,,Про результати камеральної перевірки ПП ,,Реммеблі" від 18.04.2014 року № 831/15-1/31836555. В довідці зафіксовано, що податкова декларація з податку на додану вартість ПП ,,Реммеблі" за лютий 2014 року підлягає документальній позаплановій виїзній перевірці, оскільки задекларована платником сума податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 8 487 469 грн.

04.07.2014 року Луцька ОДПІ видала наказ від 04.07.2014 року № 1567 ,,Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" на приватному підприємстві ,,Реммеблі" у зв'язку з поданням декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування більше 100 тис. грн.

Згідно з Актом про відмову у допуску до проведення документальної виїзної перевірки від 10.07.2014 року № 244/15.1 наказ на проведення перевірки за № 1567 від 04.07.2014 року не був вручений уповноваженому представнику ПП ,,Реммеблі".

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржений наказ, суд першої інстанції виходив з того, що наказ прийнятий з порушенням норм Податкового кодексу України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1).

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7).

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (пункт 200.10).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11).

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що позивач подав декларації з ПДВ 20.03.2014 року. Луцька ОДПІ провела камеральну перевірку 18.04.2014 року, граничний строк - 20.04.2014 року.

Таким чином, Луцька ОДПІ у відповідності до вимог пункту 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України мала право провести документальну позапланову виїзну перевірку до 20 травня 2014 року.

На підставі викладеного апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскарженого наказу, оскільки він винесений 04 липня 2014 року, тобто, з порушенням приписів пункту 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає безпідставними, оскільки норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є загальними, а приписи пункту 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України є спеціальними та підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі № 803/1437/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 22.06.2015 року.