Справа № 816/1920/15
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/1920/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія "Укрбурсервіс" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними дій, скасування податкової вимоги, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія "Укрбурсервіс" (надалі - позивач, ТОВ "БК "Укрбурсервіс") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про визнання протиправними дій щодо визначення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн; скасування податкової вимоги від 03.04.2015 №1630-25; зобовязання зарахувати переплату з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн в рахунок платежів з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн та здійснити коригування даних в картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн та пені в розмірі 25 811 грн 55 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що контролюючим органом протиправно не зараховано переплату з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в рахунок сплати податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, у звязку з чим у ТОВ "БК "Укрбурсервіс" утворився податковий борг в розмірі 654 251 грн.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях проти позову посилався на правомірність та обґрунтованість спірної податкової вимоги, оскільки на дату її формування в інтегрованій картці особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" значився податковий борг зі сплати податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн, що виник на підставі самостійно поданої платником податків податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік. Зазначав, що відповідно до вимог пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України необхідною умовою погашення податкового боргу платника податків за рахунок наявної переплати грошових зобовязань з інших платежів є подання таким платником письмової заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях ДПІ у м. Полтаві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "БК "Укрбурсервіс" 02.03.2015 подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, в якій самостійно визначено суму податку на прибуток приватних підприємств до сплати в бюджет в розмірі 10 550 580 грн /а.с. 44-45/.

Платіжним дорученням від 11.03.2015 №739 позивач сплатив податок на прибуток приватних підприємств за 2014 рік в розмірі 9 888 538 грн /а.с. 69/.

У звязку із закінченням граничного строку сплати грошового зобовязання, ДПІ у м. Полтаві 03.04.2015 сформовано податкову вимогу №1630-25 про сплату податкового боргу в розмірі 654 251 грн /а.с. 34/.

Не погодившись із зазначеною податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Механізм ведення територіальними органами доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 /надалі - Порядок/.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників, державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій відповідно до функціональних повноважень.

Пунктом 11 розділу 2 Порядку передбачено, що форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу 3 Порядку нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Як встановлено судом, позивач переконаний в тому, що грошове зобовязання ТОВ "БК "Укрбурсервіс" зі сплати податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік в розмірі 654 251 грн мало б бути погашеним за рахунок поданої платником 06.03.2015 уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, якою зменшено узгоджену суму грошового зобовязання зі сплати податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 662 042 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що у поданій до контролюючого органу 13.02.2014 податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік позивач розрахував суму грошового зобовязання зі сплати податку за звітний (податковий) період (рядок 16) в розмірі 7791 грн /а.с. 38-39/. При цьому авансовий внесок, що належатиме до сплати щомісячно протягом березня-грудня 2014 року та січня-лютого 2015 року (рядок 34), позивач визначив в розмірі 117 127 грн /а.с. 39/.

Протягом зазначеного періоду позивач щомісячно сплачував авансовий внесок з податку на прибуток в розмірі 117 127 грн, що підтверджено залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями /а.с. 56-65/.

Разом з цим, при заповненні податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік позивачем виявлено помилку у податковій декларації за 2013 рік, у звязку з чим 06.03.2015 до ДПІ у м. Полтаві подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік /а.с. 50-51/. У даній уточнюючій податковій декларації сума податку на прибуток за 2013 рік має відємне значення та становить - 654 251 грн /а.с. 50/. Наведене призвело до зменшення суми авансового внеску з податку на прибуток за березень-грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року з 117 127 грн до 61 957 грн /а.с. 50/.

Зазначену уточнену податкову декларацію прийнято контролюючим органом.

Внаслідок подання позивачем вказаної уточненої податкової декларації до інтегрованої картки особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" за платежем: "Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств, 11024000" внесено наступні відомості:

1) відображено переплату в розмірі 662 040 грн (у звязку з уточненням рядка 23 декларації);

2) відображено переплату в розмірі 654 251 грн (у звязку з уточненням рядка 13 ЗП декларації) /а.с. 90-92/.

За таких обставин, на 06.03.2015 у картці особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" за платежем: "Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств, 11024000" рахувалась переплата загалом в розмірі 1 316 291 грн /а.с. 91/.

Водночас в інтегрованій картці особового рахунка позивача за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств, 11021000" 11.03.2015 відображено переплату в розмірі 7791 грн (виникла у звязку з уточненням за 2013 рік), сплату підприємством грошового зобовязання в розмірі 9 888 538 грн, нарахування податку в розмірі 10 550 580 грн та наявну на кінець операційного дня недоїмку в розмірі 654 251 грн /а.с. 94/.

Згідно з абзацом 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до абзацу 11 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно /абзац 12 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

Суд звертає увагу на помилковість доводів позивача відносно того, що у звязку з поданням уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у ТОВ "БК "Укрбурсервіс" виникла переплата з податку на прибуток в розмірі 662 042 грн, адже позивачем за 2013 рік фактично сплачено податок в розмірі 7791 грн /а.с. 68/. Вказану суму податку на підставі уточнюючої податкової декларації 06.03.2015 відображено у інтегрованій картці як переплату та враховано при погашенні грошового зобовязання зі сплати податку за 2014 рік /а.с. 94/.

Стосовно суми в розмірі 654 251 грн (рядок 14 декларації) суд зазначає, що за рахунок вказаної суми позивач мав право протягом березня-грудня 2014 року та січня-лютого 2015 року зменшити авансові внески з податку на прибуток. Однак, у звязку з тим, що такі авансові внески позивачем сплачено у повному обсязі, а відповідні коригування проведено вже після їх сплати, вказану суму зараховано як переплату авансових внесків, що 06.03.2015 відображено у інтегрованій картці особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" /а.с. 91/.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем 11.03.2015 правомірно відображено в інтегрованій картці особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" податковий борг зі сплати податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн /а.с. 94/.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання /пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України/.

За даними інтегрованої картки на 03.04.2015 за позивачем рахувався податковий борг зі сплати податку на прибуток в розмірі 654 251 грн /а.с. 94/.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що ДПІ у м. Полтаві правомірно сформовано податкову вимогу від 03.04.2015 №1630-25.

А відтак, підстави для задоволення позову ТОВ "БК "Укрбурсервіс" в частині визнання протиправними дій щодо визначення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн та скасування податкової вимоги від 03.04.2015 №1630-25 - відсутні.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання ДПІ у м. Полтаві зарахувати переплату з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн в рахунок платежів з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн та здійснити коригування даних в картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків /пункт 43.2 статті 43 Податкового кодексу України/.

При цьому, як визначено пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів /пункт 43.5 статті 43 Податкового кодексу України/.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що необхідною умовою погашення податкового боргу платника податків за рахунок наявної переплати грошових зобовязань з інших платежів є подання таким платником письмової заяви.

Матеріалами справи підтверджено, що заяву про зарахування переплати з авансових внесків податку на прибуток в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток позивачем до ДПІ у м. Полтаві подано 14.04.2015 /а.с. 35/.

Відповідач вказану заяву розглянув 21.04.2015 та того ж дня перерахував кошти в розмірі 654 251 грн з особового рахунка ТОВ "БК "Укрбурсервіс" за платежем 11024000 (авансові внески) на особовий рахунок за платежем 11021000 (податок на прибуток), що відображено в інтегрованій картці платника /а.с. 92, 94-95/.

Водночас суд звертає увагу на безпідставність посилань позивача на приписи пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, згідно з якими сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника), оскільки авансові внески обліковуються за окремим рахунком, а переплата авансових внесків не враховується автоматично при сплаті податку на прибуток.

Оскільки на дату розгляду справи відповідач на підставі письмової заяви позивача перерахував переплату з авансових внесків в розмірі 654 251 грн в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток та здійснив відповідні коригування в інтегрованій картці платника податку, підстави для задоволення позову в даній частині - відсутні.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання ДПІ у м. Полтаві здійснити коригування даних в картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу зі сплати пені в розмірі 25 811 грн 55 коп., суд дійшов висновку про їх безпідставність з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

В силу положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

За приписами пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Як підтверджено залученим до матеріалів справи витягом з інтегрованої картки особового рахунку ТОВ "БК "Укрбурсервіс" за платежем: "Податок на прибуток приватних підприємств, 11021000", 11.03.2015 за особовим рахунком відповідача відображено недоїмку (податковий борг) зі сплати податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн, що погашений 21.04.2015 /а.с. 94-95/.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та з огляду на наведені вимоги статті 129 Податкового кодексу України, за період з 11.03.2015 по 21.04.2015 за несвоєчасну сплату позивачем узгодженого грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 654 251 грн за особовим рахунком останнього нараховано пеню загалом в розмірі 25 811 грн 55 коп. /а.с. 94-95/.

У ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про можливий збій у роботі програмного забезпечення відповідача, оскільки відомості, наведені в актах від 27.04.2015 №№285-05/10, 287-05/10, відповідають даним інтегрованої картки особового рахунку позивача та стосуються різних платежів.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність вчинених ним дій та прийнятих рішень.

Разом з цим, позивачем не наведено доводів, а також не надано суду доказів, що свідчили б про порушення контролюючим органом вимог чинного законодавства України та обґрунтованість даного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ "БК "Укрбурсервіс" повністю.

Зважаючи на приписи статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені позивачем, належить залишити в Державному бюджеті України.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія "Укрбурсервіс" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними дій, скасування податкової вимоги, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 03 липня 2015 року.

Суддя О.О. Кукоба