Справа № 808/2501/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року 15 год. 25 хв. Справа № 808/2501/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до: Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Токмацька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області або відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.01.2015 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 89265 грн. 12 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 89265 грн. 12 коп., які застосовані на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на відсутність підстав для застосування штрафних санкцій відповідно до положень статті 127 Податкового кодексу України, оскільки зазначена норма, на думку позивача, застосовується у разі не нарахування та несплати податків платником податків, у тому числі податковим агентом, та зазначає, що в даному випадку податок на доходи фізичних осіб був нарахований, утриманий, але несвоєчасно перерахований, у звязку з чим зазначає про відсутність з його боку зазначеного порушення та просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Вважає, що відповідальність позивача як податкового агента, у разі несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб, передбачена статтею 126 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких позов не визнає в повному обсязі та просить у його задоволенні відмовити. Вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом правомірно. Також просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 117-120).

Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 04.11.2014 по 17.12.2014 Токмацькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведено планову виїзну документальну перевірку Філії «Василівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено Акт перевірки від 24.12.2014 № 5/22/354994969 (а.с. 121-141).

Як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлені порушення підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту 176.2 «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині несплати (неперахування) податку на доходи фізичних осіб податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податку (фізичних осіб) у вигляді заробітної плати у лютому 2013 року, у березні 2013 року, у квітні 2013 року, у травні 2013 року, у червні 2013 року, у липні 2013 року, у серпні 2013 року, у вересні 2013 року, у жовтні 2013 року, у листопаді 2013 року (пункт 3 висновків Акту) (а.с. 138).

Зокрема, перевіркою встановлено несплату (неперерахування) податку з доходів фізичних осіб податковим агентом до або під час виплати доходу на користь інших платників податків (фізичних осіб) у вигляді заробітної плати у податкових періодах: у січні 2013 року не сплачено (не перераховано) 16517 грн. 21 коп.; у лютому 2013 року 17335 грн. 15 коп.; у березні 2013 року 12929 грн. 86 коп., у квітні 2013 року 14722 грн. 18 коп.; у травні 2013 року 21656 грн. 78 коп., у червні 19174 грн. 47 коп.; у липні 2013 року 1398 грн. 05 коп.; у серпні 2013 року 3108 грн. 35 коп.; у вересні 2013 року 2935 грн. 35 коп.; у жовтні 2013 року 2611 грн. 99 коп. ; у листопаді 2013 року 23420 грн. 63 коп., що відображено у додатку до Акту перевірки та не оспорюється представником позивача (а.с.140-141).

За результатами проведеної перевірки відповідачем на підставі пункту 54.2 статті 54 та пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 14.01.2015 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 89265 грн. 12 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 89265 грн. 12 коп. (а.с. 142-143).

Внаслідок здійсненого позивачем адміністративного оскарження прийнятого податкового повідомлення-рішення, скарги позивача залишені без задоволення, оскаржуване рішення без змін (а.с.11-25).

Суд приходить до висновку про правомірне застосування податковим органом штрафу на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначено, що строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податків і завершується останнім днем строку протягом якого такий податок повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається несплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до пункту 54.2 статті 54 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом ІV цього кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб, у відповідності до вимог підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом регламентовано пунктом 168.1 статті 168 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном «граничний термін сплата до бюджету» розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

В силу підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 176.2 а) пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

При цьому, в силу підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з положеннями підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже, податок, який підлягає утриманню з нарахованого, але не виплаченого (не наданого) доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки місячного податкового періоду, тобто 10 календарних днів для сплати податкового зобов'язання, починають розраховуватись після 20 числа (як граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання місячної податкової декларації), незалежно від того, чи передбачено подання самої декларації.

При цьому факт відсутності місячної податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб не впливає на розрахунок граничних строків сплати вказаного податку, які становлять 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, податковий агент зобовязаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податків, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені Податковим Кодексом України для місячного податкового періоду.

Пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, а у разі вчинення втретє - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Враховуючи, що у січні 2013 року, лютому 2013 року, березні 2013 року, квітні 2013 року, травні 2013 року, червні 2013 року, липні 2013 року, серпні 2013 року, вересні 2013 року, жовтні 2013 року та листопаді 2013 року позивачем допущено несплату (неперерахування) нарахованого податку на доходи фізичних осіб у встановлені Податковим кодексом України строки для місячного податкового періоду, який підлягав сплаті (перерахуванню) незалежно від того чи відбулась виплата заробітної плати та утримання з неї податку у цей період, суд приходить до висновку про правомірне застосування відповідачем штрафних санкцій на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України та у розмірах, передбачених зазначеною нормою, у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Доводи позивача про те, що відповідальність за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб передбачена статтею 126 Податкового кодексу України, а не пунктом 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, суд вважає необґрунтованими, оскільки пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачає відповідальність у вигляді штрафу до платників податків, які не сплатили узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, до кола яких податкові агенти не віднесені.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених обставин щодо несплати (неперерахування) позивачем нарахованого податку на доходи фізичних осіб у встановлені Податковим кодексом України строки для місячного податкового періоду, який підлягав сплаті (перерахуванню) незалежно від того чи відбулась виплата заробітної плати та утримання з неї податку у цей період, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, в межах наданих повноважень та у спосіб, встановлений законом, у звязку з чим позов про його скасування не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що при подачі адміністративного позову позивачем сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору за вимогами майнового характеру, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1644 грн. 30 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 7-12, 17, 18, 69-71, 94, 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () на користь Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя (р/р 4006, МФО 813015, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код 35450335) суму судового збору у розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша