Справа № 810/7126/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7126/14 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.03.15р. у справі №810/7126/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, третя особа - Державна фіскальна служба України про скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про сплату штрафних санкцій

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.08.14р. № та №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.08.14р. № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.14р. №Ф-.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, у яких просять суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховані порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, Броварською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.11р. по 31.12.13р., за результатами якої складено акт від 18.07.14р. №399/1703/НОМЕР_1.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.08.14р.:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 21 550 грн., в т.ч.: основний платіж - 17 240 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4 310 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 4 716,15 грн., в т.ч.: основний платіж - 3 364,92 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1 351,23 грн.;

рішення № від 05.08.14р про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 1 946,05 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.14р. №Ф-, якою вимагається сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 7 784,19 грн.

За результатами розгляду повторних скарг позивача у процедурі адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень Броварської ОДПІ від 05.08.14р. №, №, Державною фіскальною службою України, в порядку п.78.1.5. ст.78 Податкового кодексу України, з питань які були предметом оскарження, призначена документальна позапланова виїзна перевірка, результати якої оформлені актом Броварської ОДПІ від 13.11.14р. №720/17-03/НОМЕР_1.

За висновками акта перевірки від 13.11.14р. №720/17-03/НОМЕР_1 встановлено порушення позивачем:

п. 177.2 ст.177, п. 177.4. ст.177, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139, п.138.2 ст.138 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 3 304,96 грн. ( в т.ч. за 2012 рік - 299,99грн., за 2013 рік - 3 004,97грн.)

п. 193.1 п.198.3, п.198.6, ст.198, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.201, п.201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок заниження податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 12 783 грн., у тому числі за лютий 2012 року - 1 028 грн., за квітень 2012 року - 233 грн., за червень 2012 року - 186 грн., за лютий 2013 року - 1 856 грн., за квітень 2013 року - 971 грн., за червень 2013 року - 5 492 грн., за липень 2013 року - 3 017 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за травень 2012 року у сумі 183 грн.

пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено суму єдиного соціального внеску, що підлягає сплаті з отриманого чистого доходу на загальну суму 7 645,54 грн., в тому числі за 2012 рік у сумі 694 грн., за 2013 рік у сумі 6 951,54 грн.

За результатами розгляду повторних скарг позивача, ДФС України прийнято рішення від 24.11.14р. №341З/К/99-99-10-01- 03-14, яким: скасовано податкове повідомлення-рішення Броварської ОДПІ від 05.08.14р. № в частині 59,96 грн. податку на доходи фізичних осіб і 14,99 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення Броварської ОДПІ від 05.08.14р. № в частині 4457 грн. ПДВ та 114,75 грн. штрафних санкцій; У інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ Міндоходів у Київській області від 15.09.14р. №1240/К/10-36-10-01-04/821, прийняте за розглядом первинної скарги - залишено без змін.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не допущено порушень вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 05.08.14р. з податку на доходи фізичних осіб.

Як свідчать матеріали перевірки, оформленої актом від 13.11.14р. №720/17-03/НОМЕР_1 розбіжність виникла за рахунок включення платником витрат вартості послуг реклами на загальну суму 2400 грн., в тому числі ПДВ 400 грн. (ТОВ «Схід Бізнес Центр»; витрати за 2012 р в сумі 2000 грн.), бензину на суму 3336,25 грн. за 2013р (ТОВ «Бел Оіл»), консультаційно-інформаційних послуг на суму 12 000 грн. без ПДВ в 2013 році (ФОП ОСОБА_3.); послуг мобільного зв'язку на загальну суму 1462,91 грн. без ПДВ за 2013 р. (ПРАТ «Київстар»), які не підтверджені документально в цілях господарської діяльності позивача документами, що розкривають зміст та обсяг господарських операцій, а також неоплаченого товару ФОП ОСОБА_4 в сумі 3234 грн. у 2013 році, які не можуть бути віднесені до витрат, оскільки фактично не понесені.

Таким чином зроблено висновок про завищення витрат на загальну суму 22033,16 грн., в тому числі за 2012 р. - 2000 грн., за 2013р. - 20033,16 грн., а відтак заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 3 304,96 грн. ( в т.ч. за 2012 рік - 299,99грн., за 2013 рік - 3 004,97грн.)

Разом з тим, обставинами справи спростовуються висновки податкового органу.

Так, відповідно до п. 177.2 ст. 177 розділу IV Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПКУ до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу України.

Згідно із п. 138.1 ст. 138 розділу III ПКУ витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п. 138.4, п. 138.6 - 138.9, пп. 138.10.2 - 138.10.4 п. 138.10, п. 138.11 ст. 138 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «ґ» пп.138.10.2 п. 138.10 ст.138 Податкового кодексу України, до складу витрат включаються, зокрема, витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати).

Згідно із п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Враховуючи вищевикладене, витрати на оплату послуг мобільного зв'язку, консультаційно-інформаційних послуг та витрати на придбання пального включаються до складу витрат операційної діяльності фізичної особи - підприємця за умови, якщо вони підтверджені відповідними первинними документами.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази свідчать про те, що такі витрати позивачем фактично понесені та підтверджені документально.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_2 та ПрАТ «КИЇВСТАР» було укладено договір про надання послуг стільникового зв'язку бізнес-абоненту.

В підтвердження отриманих послуг позивач надала акти про надання послуг зв'язку за травень - грудень 2013 р. на суму 1445,52 без ПДВ, детальні роздруківки дзвінків за вказаний період. В підтвердження понесених витрат на опалу послуг мобільного звязку позивач надала платіжні документи про оплату вартості витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстрована в с. Перемога Броварського району Київської області, де відсутня можливість підключення до стаціонарної кабельної мережі Інтернету.

Отже, витрати на оплату послуг зв'язку є витратами операційної діяльності, що підтверджено документально.

Також у перевіряємову періоді позивач понесла витрати на пальне (бензин А-95, газ скраплений) придбане у ТОВ «БЕЛ ОІЛ».

Так, судом першої інстанції встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 (Орендар) та громадянином ОСОБА_5 (Орендодавець) укладено договір оренди автотранспортного засобу №1 від 01.09.13р.

Придбане пальне використовувалось позивачем з метою перевезення придбаних товарів орендованим транспортним засобом.

В підтвердження транспортування та придбання товару, який підлягав перевезенню позивач надала рахунки, накладні на придбання ПММ, розрахункові документи на їх оплату, акти списання ПММ, товарно-транспортні накладні на перевезення товарів транспортним засобом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності віднесення понесених витрат на пальне у перевіряємому періоді.

Також, у перевіряємому періоді позивач понесла витрати на придбання у ФОП ОСОБА_3 інформаційно-консультативних послуг (вивчення процесу використання інформаційних технологій в компанії, надання усних або письмових рекомендацій по вдосконаленню цього процесу, контроль за результатами впровадження рекомендацій по вдосконаленню) на підставі договору від 01.10.13р. №13101.

На виконання вимог договору ФОП ОСОБА_3 виготовив для позивача цифрові фото 1600 найменувань наявного на складі позивача та вторгівельній мереж товару, що постачається ФОП ОСОБА_2, зробив програмну обробку фото за допомогою програми Adobe Photoshop CS5 для видалення фону, стискання фотографій до розміру, який вимагають прайс-листи та рекламні буклети (640х640), визначив їх по артикулам (найменування окремого файлу) та згрупував за номенклатурою.

На підтвердження отриманих послуг матеріали справи містять акт прийму-передачі наданих послуг від 20.12.13р. та фототаблицю ескізів дизайн-шаблону прайс-листа товарів, що реалізуються ФОП ОСОБА_2

На підтвердження понесених витрат на придбання вказаних послуг матеріали справи містять платіжні виписки.

Також у перевіряємому періоді позивач понесла витрати на придбання у ФОП ОСОБА_4 ТМЦ (пензлів флейцевий, кисть для покраски, елітаколор тощо) на підставі рахунків - фактури від 29.03.11р. №СФ-0000046, від 03.12.13р. №СФ-339.

На підтвердження придбання товару матеріали справи містять видаткові та податкові накладні.

Оплата вартості придбаних товарів за період 2011 рік підтверджується випискою по рахунках (а/с 12, том ІІІ).

Доводи податкового органу про кредиторську заборгованість за постановлений товар на підставі рахунку-фактури від 03.12.13р. №СФ-339 на суму 3 880,80 грн., в тому числі ПДВ 646,80 грн. спростовуються актом звірки розрахунків між позивачем та ОСОБА_4 та витягом з книги обліку доходів та витрат за 2013 рік.

Також, позивачем у перевіряємому періоді понесені витрати на придбання у ТОВ «Схід Бізнес Центр» рекламних послуг, в підтвердження чого матеріали справи містять акт надання послуг від 12.07.12р. №2237 та рахунок на оплату по замовленню від 26.06.12р. №1980.

Такі послуги придбавались позивачем з метою рекламування власної продукції у супермаркеті «Буді-Бум»,що не спростовано апелянтами.

На підтвердження оплати послуг матеріали справи містять банківські виписки по рахунку.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність факту заниження грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, та як наслідок, відсутність факту заниження єдиного внеску на суму 7784,19 грн. та відсутність факту порушення позивачем пункту 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що слугували підставлю для винесення рішення про застосування штрафних санкцій № від 05.08.14р. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.14р. №Ф-.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 05.08.14р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ.

Перевіркою, результати якої відображені у акті від 13.11.14р. №720/17-03/НОМЕР_1 встановлено завищення податкового кредиту по ТОВ «Спендер» на загальну суму 418,62 грн за квітень, травень 2012року. (відповідно до бази даних податкового органу внесено запис про відсутність за місцезнаходженням ТОВ «Спендер» та є акт ДПІ у Печерському районі м.Києва ДПС від 10.01.2013р № 47/22-9/37046475 про неможливість зустрічної звірки); ТОВ «Комплект сервіс-2017» на загальну суму 8 509,3 грн. за червень, липень 2013року (відповідно до бази даних податкового органу внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; в ланцюгу постачальників товарів(послуг) ТОВ «Комплект сервіс-2017» встановлено порушення вимог податкового законодавства щодо повноти декларування та сплати податків, що випливає з актів про неможливість проведення звірок та актів перевірок податкових органів ); ТОВ «Київ Конект Груп» на загальну суму 1856,02 грн. за лютий 2013 року (відповідно до бази даних податкового органу внесено запис про відсутність за місцезнаходженням та є акт ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС від 23.08.2013р № 702/26-58-22-18/38282366 про неможливість зустрічної звірки; ТОВ «Меріком ТЛ» на загальну суму 1028,48 грн. за лютий 2012 року (відповідно до бази даних податкового органу внесено запис про відсутність поставок та ненадання декларації та є акт ДПІ у Печерському районі м.Києва ДПС від 08.08.2012р № 3005/22-4/37192476 про неможливість зустрічної звірки); ФОП ОСОБА_8 на загальну суму 1882,22 грн. за квітень 2013 року (встановлено розбіжність з даними обліку ФОП ОСОБА_8 щодо декларування та сплати ПДВ, відповідь на запит і документальне підтвердження формування податкового зобов'язання від ФОП ОСОБА_8 податковими органами не отримано; ФОП ОСОБА_4 на суму 148,61 грн. за квітень 2011 року (період виписки податкової накладної № 17 від 29.03.11 р невірно відображено в розділі «Податковий кредит» додатку 5 до декларації з ПДВ за 2011 р.); ТОВ «Строй - мір» на загальну суму 1782,72 грн. (відповідно до бази даних податкового органу прийнято рішення про припинення та розпочату ліквідаційну процедуру).

Таким чином, встановлено заниження грошових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 12 783 грн., у тому числі за лютий 2012 року - 1 028 грн., за квітень 2012 року - 233 грн., за червень 2012 року - 186 грн., за лютий 2013 року - 1 856 грн., за квітень 2013 року - 971 грн., за червень 2013 року - 5 492 грн., за липень 2013 року - 3 017 грн. та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за травень 2012 року у сумі 183 грн.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентами мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання, що не спростовано апелянтами та підтверджено документально, а саме: з ТОВ «Спендер» (придбання товару: пензлів, лом-цвяходер, скоба будівельна кругла тощо); ТОВ «Комплект сервіс-2017» (придбання товару: бур, викрутка, диск шліфувальний, зубило по каменю тощо); ТОВ «Київ Конект Груп» (придбання товару: кліщі затискні, сверло по дереву, рулетка з металевим полотном тощо); ТОВ «Меріком ТЛ» (придбання товару: шланг гумовий повітряний, цвях для стиплера, рукавичка в'язана покрита нітрилом; патрон для дрилі тощо); ФОП ОСОБА_8 (придбання товару: кисть флейцова, лом будівельний тощо); ФОП ОСОБА_4 (придбання товару: пензлів флейцевий, кисть для покраски, елітаколор тощо); ТОВ «Строй - мір» (придбання будівельних матеріалів).

Наявні у справі договори, податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, докази оплати вартості товарів - відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

З акту перевірки вбачається, що податковий орган не мав зауважень щодо підтвердження як факту здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, так і факту їх документального підтвердження.

Висновок податкового органу ґрунтується виключно на даних АІС про незнаходження контрагентів за місцезнаходженням та порушень податкового законодавства у ланцюгу поставки.

Покликання податкового органу на акти про неможливість проведення зустрічних звірок по ланцюгу поставки не заслуговують на увагу - з огляду на те, що звірка фактично не проводилась і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом реально не встановлювались.

На думку колегії суддів, заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних та інших бухгалтерських документів суб'єкта господарювання, однак без фактичного вчинення таких дій, не можуть вважатися діями по проведенню зустрічної звірки.

Податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

ТОВ «Спендер», ТОВ «Комплект сервіс-2017», ТОВ «Київ Конект Груп», ТОВ «Меріком ТЛ», ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Строй - мір» станом на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками ПДВ, що не заперечується податковим органом.

Доводи податкового органу про незнаходження суб'єктів господарювання за місцезнаходженням після виконання господарської операції, не є підставою для висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Також не заслуговують на увагу і покликання апелянта на недобросовісність намірів вказаних контрагентів у здісненні господарських відносин, з огляду на те, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни, навіть якщо і мало місце, має правові наслідки саме для таких контрагентів, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

При цьому, відповідальність за сплату податків до бюджету несе кожна конкретна особа - платник податку, що формує дані податкового обліку з цього податку, а не контрагент такої особи.

Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні від 22 січня 2009 року по справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03).

Податковим органом також не доведено обізнаність позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з вказаними контрагентами.

Матеріали справи не містять обвинувального вироку і іншого судового рішення, за результатами розгляду кримінальної справи. Податковим органом не доведено, що позивач та його контрагенти при укладанні угод мали умисел на їх укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, тощо.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення - рішення № від 05.08.14р.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.03.15р. у справі №810/7126/14 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.03.15р. у справі №810/7126/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 02.07.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.