Справа № 132/959/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/959/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.О.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

02 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Семенюшко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук про визнання неправомірною відмову в призначенні пільгової пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області, в якому просив визнати його право на пенсію на пільгових умовах відповідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року позов задоволено, а саме: визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області зарахувати ОСОБА_2 до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 21.08.1992 року по 12.03.2015 року, а також зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвели до неправильного та необ'єктивного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 починаючи з 03.01.1984 року по 27.08.1985 року та з 5.09.1989 року по 12.03.2015 року працював на Уладово-Люлинецькій дослідно-селекційній станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук на посаді електрозварника.

12 березня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням його роботи на посаді електрозварника за період з 03.01.1984 року по 27.08.1985 року та з 5.09.1989 року по 12.03.2015 року.

Листом управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області №183/06-44/02 від 31.03.2015 року позивачу відмовлено у призначені пільгової пенсії в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують атестацію робочого місця електрозварника та відсутність уточнюючої довідки.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що непроведення керівництвом підприємства, на якому працював позивач належної атестації робочих місць, не може позбавляти останнього права на пенсію за віком на пільгових умовах. А тому відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні вказаного періоду роботи до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів з таким висновком районного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 установлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Колегія суддів під час розгляду справи керується постановами Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі № 21-307а14 та від 25.11.2014 року у справі №21-519а14.

З матеріалів справи встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві де працював позивач, не була проведена.

Враховуючи вищезазначене період роботи позивача починаючи з 21.08.1992 року, для зарахування його у пільговому обчисленні повинен бути підтверджений атестацією робочих місць.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в призначені пільгової пенсії з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджували б атестацію робочого місця не відповідає вимогам закону та висновкам Верховного Суду України щодо застосування вищезазначених норм матеріального права.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук про визнання неправомірною відмову в призначенні пільгової пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 липня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.