Справа № 2а-2751/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2011 р. Справа № 2a-2751/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

до відповідача: Івано-Франківської міської ради

третя особа на стороні відповідача: Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування

про стягнення заборгованості в сумі 393278,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2011 року заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа на стороні відповідача Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування про стягнення податкового боргу у сумі 393 278,54 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що в Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування існує податковий борг з податку на додану вартість та по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 393 278,54 грн. Вказує, що неодноразово звертались до керівника комбінату із повідомленням про необхідність погашення суми заборгованості, однак платник не виконував вимоги щодо погашення боргу. Зазначає, що у відповідності до вимог статті 96 Податкового кодексу України, ДПІ в м. Івано-Франківську звернулась із поданням про прийняття відповідного рішення щодо боржника, однак відповіді не отримали. В звязку з чим прокурор звернувся до суду з вказаним позовом.

Прокурор в судове засідання не прибув, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв.

Представники позивача, в судовому засіданні позов підтримали повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Зазначили, що починаючи з 2000 року, ДПІ відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», застосовувалось до Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування заходи щодо стягнення податкового боргу шляхом направлення першої та другої податкових вимог; складання акту опису активів, на які поширюється право податкової застави, прийняття рішення про стягнення коштів в рахунок погашення його податкового боргу. Крім того, суду пояснили, що майно спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування внесено в податкову заставу, однак продаж такого майна не здійснювався, оскільки дозволу засновника підприємства на реалізацію майна не отримали, хоча й неодноразово звертались.

На запитання суду, представники позивача суду пояснили, що доказів про те, що майно спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування реалізовувалось, а також того, що коштів від реалізації заставного майна недостатньо для погашення податкового боргу, чи про відсутність такого майна, як на час звернення з позовом до суду, так і на даний час у ДПІ в м. Івано-Франківську немає. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що позивачем порушено порядок передбачений статтею 96 Податкового кодексу України, а тому вказаний позов не підлягає до задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача подав письмове заперечення на адміністративний позов. Просив суд, відмовити позивачу в задоволенні позову з мотивів викладених в письмовому запереченні.

Оглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

22.03.1993 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради зареєстровано як юридичну особу Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування.

Згідно даних з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців засновником комбінату є Івано-Франківська міська рада.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент подання позову, за Спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування обліковувався податковий борг на загальну суму 393 278,54 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 358 748,67 грн; по земельному податку з юридичних осіб в сумі 34 529,87 грн.

Вимоги, заявлені позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу, суд вважає такими, що суперечать нормам чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, статтею 11 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного до 01.01.2011 року) та статтею 96 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, повязані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків, який перебуває у державній або комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків.

У разі коли сума коштів, отримана від такого продажу, не покриває суму податкового боргу та витрат, пов'язаних з продажем активів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, що здійснює управління таким платником податків, з пропозицією щодо прийняття рішення про продаж частини акцій корпоратизованого підприємства за кошти або під зобов'язання щодо погашення його податкового боргу протягом поточного бюджетного року. Інформація зазначеного органу управління щодо прийняття або відхилення запропонованого рішення має бути надіслана податковому органу протягом тридцяти календарних днів з дня направлення такого звернення. Організація такого продажу здійснюється за правилами і у строки, встановлені законодавством з питань приватизації. У разі коли зазначений орган не прийме рішення про продаж частини акцій для погашення податкового боргу у зазначені цим пунктом строки, податковий орган зобов'язаний у місячний строк з дня отримання такої відмови або після закінчення встановленого для надання відповіді строку звернутися до суду із заявою про визнання такого платника податків банкрутом.

Згідно статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

В контексті вищенаведених норм податкового законодавства, суд зазначає, що вказані норми передбачають особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків.

Як свідчать матеріали справи та позовна заява, дій, передбачених ст. 96 Податкового кодексу України, ДПІ у повному обсязі не вчинила, вимоги, викладені у позові не відповідають нормам ст. 96 Податкового кодексу України.

В порушення вищезазначеної норми, позивач подав до суду позов, в якому, керуючись загальним правилом статті 96 Податкового кодексу України, просить стягнути з Івано-Франківської міської ради, як засновника Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування, до бюджету держави податковий борг в сумі 393 278,54 грн., без дотримання умов такого звернення.

Статтею 96 Податкового кодексу України передбачено вичерпний перелік передумов та визначено особливий порядок для звернення податкового органу до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчого влади з вимогою щодо прийняття відповідних рішень, та в подальшому до суду із заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Так, при умові якщо сума отриманих ДПІ коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства є меншою, ніж сума податкового боргу, або у разі відсутності у Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування майна, що відповідно до законодавства може бути внесено в податкову заставу та відчужено, у ДПІ виникає право на звернення до відповідача з поданням про прийняття одного із рішень, перелічених у ст. 96 Податкового кодексу України, а у разі неотримання відповіді у визначений законом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні вимог, звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти Івано-Франківської міської ради, в управлінні якого перебуває спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що ним було використано повний перелік дій, встановлений законодавчими актами щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу комунального підприємства, зокрема докази продажу заставного майна, отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства або відсутність у Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування майна, що може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

На думку суду, звернення податкового органу із позовом предявленим в порядку статті 96 Податкового кодексу України, передбачає ряд дій, які обумовлюють таке звернення.

Суд, не приймає до уваги посилання представників позивача на ту обставину, що продаж майна спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування не здійснювався, оскільки дозволу засновника підприємства на реалізацію майна не отримали, хоча й неодноразово звертались, як на підставу звернення з поданням до органу місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Як неодноразово зазначалось судом, зверненню з поданням до органу місцевого самоврядування повинно передувати вчинення ряду чітко визначених дій передбачених статтею 96 Податкового кодексу України.

Вищезазначеною нормою не передбачено такої підстави для звернення з поданням до засновника комунального підприємства про прийняття одного з рішень передбачених п.3 статті 96 Податкового кодексу України, як неможливість реалізації внесеного в податкову заставу майна.

Більше того, суд зазначає, що за умови неможливості виконання обовязкових передумов встановлених статтею 96 Податкового кодексу України, ДПІ в м. Івано-Франківську не позбавлено права звернутись до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 75 цього Кодексу.

Враховуючи попередні висновки суду та зважаючи на те, що відповідач є органом місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, що зумовлює особливий порядок звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство, дотримання якого не було доведено позивачем, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 27.09.2011 року.