Справа № 753/6059/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/6059/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2015 року по справі за його позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України у Кіровоградській області, інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України у Кіровоградській області Теслі Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України у Кіровоградській області, інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України у Кіровоградській області Теслі О.А. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серія ПС2 № 248881 від 10.03.2015 року.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській обл. Тесля О.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 785876 відносно ОСОБА_2, за змістом якого позивач 05.03.2015 року о 08 год. 58 хв., керуючи автомобілем «Volvo XC 90», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв 34 км рухався зі швидкістю 115 км/час, чим перевищив встановлену швидкість руху на 25 км/час. Швидкість вимірювалась приладом ТРУКАМ № 000532.

Спірною постановою про адміністративне правопорушення Серія ПС2 № 248881 від 10.03.2015 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством ( ПДР України ).

Суд апеляційної інстанції погоджується зі встановленою судом першої інстанції правомірністю дій працівника ДАІ в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення, та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача та правильно розцінені судом першої інстанції, як бажання порушника уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КпАП України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними ст.ст. 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про вчинення правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 222 КпАП України від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право - за ч. 1-3 ст.122 КпАП України - працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Як зазначає суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, в ході судового розгляду ним не встановлено доказів у спростовування факту порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дії відповідача по факту складання протоколу від 26.11.2014 року позивачем не оскаржувались, з відповідною скаргою до вищестоящих органів (посадових осіб) позивач також не звертався.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно приписів Наказу МВС України № 111 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» в правах інспектора ДПС зазначено:

право зупиняти транспортні засоби в разі порушення ПДР (п.7.3);

право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР ( 1306-2001-п, 306а-2001-п). Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів (п. 7.6).

Також Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33 затверджено перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, в цей перелік входить лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ТРУКАМ».

Варто зауважити, що фотоматеріли до протоколу про адміністративне свідчать про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо факту порушення ОСОБА_2 п. 12.6 г ПДР України, фіксація якого здійснена на відрізку вулично-шляхової мережі, засобом «ТРУКАМ», який працював в ручному, дозволеному для використання у відповідності до вимог чинного законодавства режимі, а тому спірна постанова є такою, що прийнята відповідачем в межах наданих повноважень та з дотриманням вимог Закону.

В свою чергу, судова колегія не може не прийняти до уваги доводи апелянта, а саме, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок щодо визначення строків оскарження рішення місцевого загального суду, однак це не може бути доводами, для скасування рішення по суті.

Конституційний суд України своїм рішенням від 08.04.2015 року у справі № 3-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 171 КАСУ визнав неконституційними положення зазначеної норми КАСУ.

На даний час ч. 2 ст. 171 КАС України яка обмежувала права громадян, щодо оскарження судових рішень по справах про адміністративні правопорушення, втратила свою чинність, а такі судові рішення відтепер можуть бути оскарженні в загальному порядку. Разом з тим, помилкове роз'яснення судом першої інстанції порядку оскарження судового рішення не є підставою для його скасування по суті пред'явленого позову.

Всупереч наведеним вимогам позивач, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його апеляцій на скарга і не довів обставин, які б слугували визнання незаконною та скасування постанови.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність скасування постанови.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.