Справа № 803/1495/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/9968/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Волинської обласної школи вищої спортивної майстерності до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2014 року Волинська обласна школи вищої спортивної майстерності звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними і скасувати п. 3, 5, 7, 8, 9 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області «Про усунення порушень законодавства з питань дотримання фінансово-бюджетної дисципліни» №03-030-14-14/4015 від 26.05.2014 року.

Волинський окружний адміністративний суд постановою від 07 жовтня 2014 року позов задовольнив частково. Скасував пункт 5 листа-вимоги ДФІ у Волинській області від 26.05.2014 року №03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень законодавства з питань дотримання фінансово-бюджетної дисципліни». В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна фінансова інспекція у Волинській області подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що під визначення терміну «комунальне підприємство» ШВСМ, як установа, що фінансується з бюджету і при цьому не здійснює ні виробничої, ні науково-дослідної, ні комерційної діяльності зовсім не підходить. Також ШВСМ є не прибутковою організацією, що теж є важливим критерієм при аналізі її діяльності.

На хибність думки суду першої інстанції вказує лист профільного міністерства у питаннях регулювання трудових відносин уповноваженого надавати роз'яснення, а саме Міністерства соціальної політики України від 08.09.2011 №731/13/84-11 у якому зазначається, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 року №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» поширюється на комунальні установи, організації, що фінансуються з бюджету.

Також зазначає, що видатки на утримання ШВСМ здійснюються за рахунок обласного бюджету.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що в період з 24.03.2014 року по 11.04.2014 року на підставі звернення директора Волинської обласної ШВСМ від 17.03.2014 року № 36/01-06/2-14 працівниками відділу інспектування у сфері освіти і науки ДФІ у Волинській області проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Волинської обласної ШВСМ за період з 1 травня 2010 року по 1 квітня 2014 року, за результатами якої було складено акт від 11 квітня 2014 року № 030-26/18.

Листом від 26 травня 2014 року № 03-030-14-14/4015 ДФІ у Волинській області направила Волинській обласній ШВСМ вимогу «Про усунення порушень законодавства з питань дотримання фінансово-бюджетної дисципліни», в якій перелічені ряд вимог з метою повного усунення виявлених порушень та зазначено дату зворотного інформування про вжиті заходи до 23 червня 2014 року, зокрема:

- пунктом 3 вимагалося усунути порушення бюджетного законодавства щодо незаконного використання коштів загального фонду кошторису по КТКВ 130117 «Забезпечення підготовки спортсменів вищих категорій школами вищої спортивної майстерності» в сумі 14 247 грн. 54 коп. на придбання палива, використаного для надання платних послуг, які потрібно було здійснювати за рахунок спеціального фонду. Відшкодовані кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 5 вимагалося усунути порушення щодо незаконного нарахування та виплати заробітної плати трьом тренерам-викладачам в сумі 94 936 грн. 74 коп. (із урахуванням єдиного соціального внеску) внаслідок встановлення завищеного розміру тижневого навантаження. Відшкодовані кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 7 вимагалося усунути порушення щодо незаконного встановлення надбавки в розмірі 10% до посадового окладу за спортивне звання заступнику директора ОСОБА_1 та її виплати в період з 1 травня 2010 року по 1 лютого 2012 року на загальну суму 4 062 грн. 84 коп. (із урахуванням єдиного соціального внеску). Відшкодовані кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 8 вимагалося усунути порушення щодо незаконної виплати матеріальної допомоги в сумі 5 346 грн. 49 коп. (із урахуванням єдиного соціального внеску). Відшкодовані кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 9 вимагалося усунути порушення щодо незаконної виплати премії ОСОБА_2 в період дії дисциплінарного стягнення в сумі 2 044 грн. 50 коп. (із урахуванням єдиного соціального внеску).

Задовольняючи частково адміністративний позов, та скасовуючи п. 5 листа-вимоги ДФІ від 26.05.2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що організаційно-правовою формою господарювання Волинської обласної ШВСМ є комунальна організація. Відтак, дія постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників підприємств, установ і організацій» на працівників комунальних підприємств не поширюється.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Статтею 8 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" передбачено, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Перевіряючи дотримання позивачем діючого законодавства при роботі за сумісництвом, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.21 Кодексу законів про працю України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярно оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина за наймом.

Згідно зі ст. 102-1 КЗпП України працівники, які працюють за сумісництвом (виконують крім основної у вільний від неї час і іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця), одержують заробітну плату за фактично виконану роботу без обмеження її певним розміром.

Ревізією встановлено, що відповідно до наказів від 28.12.2009 №57-3, від 27.12.2010 № 68-3 та 11.01.2012 № 7-3 та тарифікаційних списків на 2011, 2012 роки тренерам з веслування на байдарках і каное ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також тренеру з легкої атлетики ОСОБА_5 встановлено тижневе навантаження в кількості 24 години на тиждень, тоді як загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу, тобто 12 годин на тиждень.

Внаслідок допущеного порушення трьом тренерам-викладачам за період з 01.01.2011 по 01.03.2012 зайво нарахована й виплачена заробітна плата в сумі 69652,78 грн., зокрема за 01.05.2010 по 31.12.2010 рік - 22919,07 грн., 2011 рік - 39355,75 грн., за 01.01.2012 по 01.03.2012 роки - 7377,96 грн. та відповідно проведено нарахування єдиного соціального внеску на суму 25283,96 грн., зокрема, за 01.05.2010 по 31.12.2010 рік - 8319,62 грн., 2011 рік - 14286,14 грн., за 01.01.2012 по 01.03.2012 роки - 2678,20 грн., що є порушенням п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників підприємств, установ і організацій».

Відповідно до п.1 Постанови КМУ "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій" від 03.04.1993 № 245, робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

П.2 зазначеної Постанови передбачено, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що обмеження тривалості роботи за сумісництвом поширюється на працівників виключно державних підприємств, в той час як Волинська обласна школа вищої спортивної майстерності є комунальним підприємством, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Враховуючи викладене, нарахування заробітної плати вищевказаним працівникам здійснювалося без порушення Постанови КМУ "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій" від 03.04.1993 № 245, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог в частині скасування пункту 5 листа-вимоги ДФІ у Волинській області від 26.05.2014 року №03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень законодавства з питань дотримання фінансово-бюджетної дисципліни».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі № 803/1495/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов