Справа № 804/5995/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. Справа № 804/5995/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська до Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" про стягнення 76 307,24 грн. -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2015р. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська звернулося з адміністративним позовом до Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 76 307,24 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державне підприємство "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" перебуває на обліку у позивача та має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за березень 2015р. у сумі 76307,24грн. Згідно до Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ від 19.12.2003р. затвердженої Постановою Правління ПФУ №21-1, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену суму пенсійних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2 за березень 2015р., позивач просить стягнути зазначену суму боргу з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод електротехнічного обладнання" у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином 14.05.2015р, 19.05.2015р. у відповідності до положень ст.35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується звітом електронного відправлення, факсимільним звітом та поштовим повідомленням (а.с.23, 25-26). При цьому, у позові позивач просив здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 3).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 19.05.2015р. та 20.05.2015р. у відповідності до вимог ст.35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом телефонограми та поштовим повідомленням, які наявні в матеріалах справи (а.с. 24, 27).

Відповідач своїм правом згідно до ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України на участь у судовому засіданні не скористався, свого представника в судове засідання не направив, письмових заперечень на вимогу суду не надав.

Згідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, заявлене позивачем у позові клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" 09.06.2003р. зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради за адресою: 49068, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Орбітальна, буд.13 та з 03.07.2003р. знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська як платник внесків до Пенсійного фонду, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України від 13.02.2012р., копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №419599, копією витягу із підсистеми «Відомості з реєстру страхувальників» (а.с. 6, 78-79).

Обов'язок відповідача щодо покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 визначений ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ.

Так, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, ради та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663. Визначення сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду. Встановлено єдиний порядок як для відшкодування пенсій, призначених відповідно до пункту "а", "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", так і інших видів пільгових пенсій. При цьому, не відбувається щомісячного узгодження сум до відшкодування. Розрахунок надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8 п.6 вищезгаданої Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Так, на виконання вищенаведеної Інструкції на адресу відповідача були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2, які були отримані відповідачем, що підтверджується копіями відповідних розрахунків та відмітками про їх отримання (а.с. 9-18).

Відповідач у встановлені строки не сплатив кошти, призначені на покриття витрат на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Згідно наданої позивачем довідки - розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 відповідач має заборгованість до Пенсійного фонду України за березень 2015р. - в розмірі 76307,24грн. (а.с.4).

Факт виплати позивачем пільгових пенсій за розрахунками по Списку №2 за березень 2015р., які отримав відповідач, підтверджується копіями довідок про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії, які наявні в матеріалах справи (а.с.30-77).

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно до ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів сплати заборгованості суду не надав та не надав також і жодних доказів правомірності не відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку №2 за березень 2015р. в сумі 76307,24грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом також враховується і те, що розрахунки органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обов'язковими для виконання. Розрахунок є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, відповідач не оскаржив отримані ним розрахунки, а тому такі розрахунки є обов'язковими для виконання, тобто підлягають сплаті.

Зазначеної правової позиції дотримується Вищий адміністративний Суд України у своїй ухвалі від 25.11.2010р. у справі № 26993/09, у постанові від 22.03.2012р. № К-27305/10, у постанові від 06.09.2012р. № К/9991/63551/11.

Правомірність та законність компенсації підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "а-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підтверджено також і постановами Верховного Суду України від 23.03.2010р., від 13.02.2012р.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська до Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" про стягнення 76 307,24 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Дніпропетровський науково-виробничий комплекс "Електровозобудування" (49068, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Орбітальна, буд.13 , р/р 1, ОДФ Банка Фінанси та Кредит, МФО 305062, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська (49064, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, пр.Калініна, буд.52, р/р 3181, Ощад банк, МФО 305482, ) - заборгованість з відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за березень 2015р. у сумі 76307грн. 24 коп. ( сімдесят шість тисяч триста сім гривень 24 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва