Справа № 824/1180/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

824/1180/15-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1180/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Чернівці до товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Чернівці звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в сумі 452,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 452,52 грн, яка виникла в результаті не сплати товариством з обмеженою відповідальністю багатопрофільним підприємством «Торвік» самостійно нарахованих платежів відповідно до звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 4 квартал 2013 року.

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку вказаної заборгованості позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» кошти в розмірі 452,52 грн.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з’явився. Разом з цим подав клопотання про розгляд справи у його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач про дату, час та місце проведення розгляду справи також був належним чином повідомлений. Однак в судове засідання вдруге не з’явився. Заперечень проти позову чи заяв про визнання позову не подавав.

Враховуючи викладене та на підставі частин четвертої, шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно заяви товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» від 08 травня 2001 року відповідач зареєстрований платником страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 4 квартал 2013 року відповідач самостійно визначив суму страхових внесків, які належить сплати до Фонду у розмірі 452,52 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не сплатив, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Чернівці звернулось до суду з цим.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року №16/98-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) передбачено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) передбачено, що одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків.

Положеннями статті 6 Закону №1105-XIV визначено, зокрема, що суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Частиною другою статті 45 Закону №1105-XIV передбачено, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Частиною десятою статті 47 Закону №1105-XIV визначено, що страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Абзацом 5 пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Підпунктами 4.12, 4.13 пункту 4 Інструкції №36 передбачено, зокрема, що страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. Нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду.

Підпунктом 5.1 пункту 5 Інструкції №36 визначено, зокрема, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені.

Пунктом 10 Інструкції №36 передбачено, що усі спірні питання, які виникають між страхувальником та робочими органами виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат у рахунок страхових внесків, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи зазначенні положення закону та зважаючи на те, що у відповідача наявна заборгованість в сумі 452,52 грн, яка виникла у зв’язку з не сплатою самостійно нарахованих внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» зазначеної заборгованості.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Чернівці позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Чернівці до товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільного підприємства «Торвік» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк