Справа № 822/4830/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4830/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові товариство з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Славутської об'єднаної державної податкової інспекції від 26 березня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1363343,5 грн., в тому числі за основним платежем - 1096040 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 267303,5 грн., прийняте на підставі акту № 240/22/32987115 від 18.03.2013 року документальної планової виїзної перевірки.

За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні суд усною ухвалою замінив відповідача - Славутську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на її правонаступника - Славутську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

На думку позивача, зазначене податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про відсутність реальних наслідків господарських операцій з придбання у 2011-2012 роках робіт та товару від ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Респект-2000" , ПП "ТК "Юнітекс-Трейд", від ПП "Фірма "ОСОБА_3" і ТОВ "Проммаст-стандарт".

Вважає, що має всі первинні документи, оформлення яких передбачене Податковим кодексом України (надалі ПК України) та Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, необхідні для формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями, а висновки щодо відсутності реального виконання господарських договорів, укладених з зазначеними вище господарюючими суб'єктами, суперечать вимогам цивільного та податкового законодавства.

Вказує, що виконання договорів та придбання товару і робіт підтверджується первинними документами, складеними у відповідності до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог додатково зазначив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року по справі №822/4219/14, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення- рішення від 23.07.2013 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 4601320,0 грн. по операціях з придбання робіт від ТОВ «Оллерус-Буд», ТОВ «Респект-2000» та ТОВ «Проммаст-стандарт». Тому, в силу вимог ч.1 ст.72 КАС України не потребує доказування правомірність формування витрат на придбання товару та робіт від ТОВ «Оллерус-Буд», ТОВ «Респект-2000» та ТОВ «Проммаст-стандарт», підтверджених належним чином оформленими первинними документами, а відтак і правомірність формування податкового кредиту по вказаних операціях.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає спірне податкове повідомлення-рішення законним, оскільки порушення позивачем ПК України та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання робіт та товару від ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Респект-2000", ПП "ТК "Юнітекс-Трейд", ПП "Фірма "ОСОБА_3" і ТОВ "Проммаст-стандарт", які фактично не здійснювались, встановлене під час документальної планової виїзної перевірки та зафіксоване в акті № 240/22/32987115 від 18.03.2013 року.

На думку відповідача, про відсутність реальних наслідків господарських операцій з зазначеними контрагентами свідчить, зокрема, наведене нижче:

акти приймання виконаних робіт форми №КБ-2, якими оформлене виконання будівельних робіт ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Респект-2000" і ПП " ТК "Юнітекс-Трейд", не підтверджують фактичне їх здійснення, оскільки відомості, які вони містять, не відповідають дійсності;

ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Респект-2000" і ПП "ТК "Юнітекс-Трейд" не мали можливості виконувати відображені в актах роботи у зв»язку з відсутністю найманих працівників, яка підтверджується звітами форми 1ДФ;

відсутні документи, що підтверджують якість придбаного від ПП "Фірма "ОСОБА_3" і ТОВ "Проммаст-стандарт" товару та товарно-транспортні накладні на перевезення цього товару від його постачальників;

довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 від 02.02.2012 року, складені позивачем та ТОВ" ТК "Юнітекс-Трейд" не можуть слугувати доказами виконання зазначених у них робіт, оскільки не були надані ані під час проведення перевірки, ані в терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 ПК України;

Акти неможливість проведення зустрічних звірок свідчать про відсутність контрагентів позивача за місцезнаходженням, ПП "ТК "Юнітекс-Трейд" визнане банкрутом.

Крім того, вказує, що перевіркою встановлено завищення податкового кредиту в сумі 4840,0 грн., не підтвердженій податковою накладною, та завищення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 56376,0 грн. за рахунок подвійного декларування податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в тому числі в сумі 52 000,0 грн. в жовтні 2011 року і в сумі 4376,0 грн. в січні 2012 року у зв'язку з поставкою товарів та робіт для ТОВ «Екоенергосервіс».

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" зареєстроване 22.04.2004 року виконавчим комітетом Нетішинської міської ради. Перебуває на податковому обліку в Нетішинському відділенні Славутської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Основними видами господарської діяльності позивача є будівництво житлових і нежитлових будівель; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

В січні-лютому 2013 року на підставі направлень №№234 і 233 від 13.03.2014 року, відповідно до ст.77 Податкового кодексу України та наказу начальника Славутської ОДПІ №370 від 17.03.2013 року працівниками Нетішинського відділення Славутської ОДПІ проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Універсалбуд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року, результати якої оформлені актом від 18.03.2013 року №240/22/32987115.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 26.03.2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 1 363 343,50 грн., в т.ч. 1 096 040 грн. за основним платежем і 267 303,50 грн. за штрафними санкціями, яке позивач оскаржив до суду.

Досліджуючи правомірність податкового повідомлення-рішення від 26.03.2013 року №, суд враховує наведене нижче.

Спірне податкове повідомлення-рішення базується на викладених в акті перевірки від 18.03.2013 року №240/22/32987115 висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201 ПК України та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на 1066743 грн., у зв»язку з безпідставним віднесенням до податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого в ціні робіт та товару придбаних від ПП «Фірма «ОСОБА_3» на суму 3667,0 грн., ТОВ «Оллерус-Буд» на суму 929071,0 грн., ТОВ «Проммаст-стандарт» на суму 13579,0 грн., ТОВ «Респект-2000» на суму 120460,0 грн., ПП «ТК «Юнітекс Трейд» в сумі 80833,33 грн., що фактично не здійснювались в межах господарської діяльності, а також завищення податкового кредиту в сумі 4840,0 грн., не підтвердженій податковою накладною, і завищення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 56376,0 грн. за рахунок подвійного декларування податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в тому числі в сумі 52 000,0 грн. в жовтні 2011 року і в сумі 4376,0 грн. в січні 2012 року у зв'язку з поставкою товарів та робіт для ТОВ «Екоенергосервіс».

Згідно з п.п. 14.1.181 ст.14 ПК України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду.

В силу п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.201.10 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 201.1 ст.200 ПК України, яким встановлені вимоги до податкової накладної, передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.36 п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом п. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Отже, право на включення до податкового кредиту податку на додатку вартість, сплаченого (нарахованого) в ціні товарів (робіт), виникає у платника податку за умови отримання від постачальника цих товарів (робіт) податкової накладної, яка підтверджує фактичне придбання товарів (робіт, послуг) або їх попередню оплату, та наявності первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які фіксують здійснення господарських операцій та їх зв»язок з господарською діяльністю такого платника податку, метою якої є отримання доходу.

За даними перевірки в квітні 2011 року травні 2012 року позивач відніс до податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 929071,0 грн. по операціях з придбання підрядних будівельних робіт від ТОВ "Оллерус-Буд", в сумі 13579,0 грн. по операціях з придбання будівельних матеріалів від ТОВ "Проммаст - стандарт" та в сумі 120426,0 грн. по операціях з придбання підрядних будівельних робіт і будівельних матеріалів від ТОВ "Респект-2000".

Суд встановив, що в період, що підлягав перевірці, ТОВ "Універсалбуд", як підрядник, і ТОВ "Оллерус-Буд", як субпідрядник, уклали ряд договорів субпідряду (№ 14/07-11 від 14.07.2011 року, № 06/04-12 від 06.04.2012 року, № 26/07 від 26.07.2011 року, № 28/11 від 28.11.2011 року, № 04/10 від 04.10.2011 року, № 25/08 від 25.08.2011 року, № 27/10 від 27.10.2011 року, № 01/11 від 01.11.2011 року, № 02/10 від 02.10.2011 року, № 05/10 від 05.10.2011 року, № 14/10 від 14.10.2011 року, № 02/09 від 02.09.2011 року, № 15/11 від 15.11.2011 року, № 03/11 від 03.11.2011 року, № 17/11 від 17.11.2011 року, № 25/11 від 25.11.2011 року, № 29/11 від 29.11.2011 року, № 13-12/11 від 13.12.2011 року, № 21-12/11 від 21.12.2011 року, № 20-12/11 від 20.12.2011 року, № 15-12/11 від 15.12.2011 року, № 25-11/11 від 25.11.2011 року, № 29-10/11 від 29.10.2011 року, № 27/12-11 від 27.12.2011 року, № 30/03-12 від 30.03.2012 року), умовами яких є виконання різноманітних будівельних, будівельно-монтажних робіт та робіт з реконструкції на обєктах замовників.

Предметом укладених договорів є зобовязання субпідрядника на свій ризик виконати вищевказані роботи, як власними механізмами та матеріалами, так і механізмами та матеріалами підрядника, а підрядник зобовязується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт в порядку, визначеному Договорами та за цінами, які зазначені в кошторисній документації, що додається до договорів. Склад та обсяг робіт визначається кошторисною документацією (Договірна ціна, визначена згідно ДБН Д.1.1-1-2000 та відповідних Розрахунків, а також Локальних кошторисів з врахуванням відповідних шифрів та номерів позицій нормативів). Відповідно до умов цих договорів остаточна ціна договорів визначається на підставі актів виконаних робіт; розрахунки за виконані роботи здійснюються підрядником у безготівковому порядку на підставі актів виконаних робіт по формі КБ-2в; приймання-передача виконаних робіт за кількістю та якістю здійснюється підрядником з однієї сторони та субпідрядником з іншої сторони в порядку, що визначається чинним законодавством.

Виконання передбачених договорами робіт засвідчене складеними та підписаними представниками позивача та ТОВ "Оллерус-Буд" довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ 2в, копіями додаткових угод до вищезазначених договорів субпідряду, копіями актів прийому передачі фронту робіт; копії актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в, податковими накладними, а їх оплата позивачем - копіями платіжних доручень.

Відповідно до укладеного з позивачем договору поставки № 32 від 20 жовтня 2011 року ТОВ "Проммаст - стандарт" зобовязалось поставити товар, який має відповідати вимогам чинних стандартів. Якість товару підтверджується відповідними сертифікатами згідно діючого законодавства. Кількість товару, що поставляється, вказується у відповідних видаткових накладних на кожну партію товару. Постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи на товар: податкову накладну, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (у разі, якщо транспортування здійснюється за рахунок Постачальника). Датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній. Вартість товару визначається згідно з чинним на момент постави прас-листом постачальника, який може корегуватися відповідно до економічних та законодавчих факторів.

На виконання договору ТОВ "Проммаст - стандарт" поставило позивачу цемент, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних №31 від 02.11.2011 року, №132 від 24.11.2011 року, №195 від 30.11.2011 року, видаткових накладних №5526 від 24.10.2012 року, №8726 від 29.11.2011 року, №8357 від 1.11.2011 року, №6127 від 13.12.2011 року, та копією сертифікату якості ПАТ "Волинь-Цемент".

Відповідно до договору субпідряду №11-07/06-05 від 06.07.2011 року ТОВ "Респект-2000" зобовязується на свій ризик виконати роботи з Реконструкції системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ" на основі робочого проекту "Припинення скидання забруднених стічних вод" як власними механізмами та матеріалами, так і механізмами та матеріалами позивача, який, в свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт в порядку, визначеному цим договором за цінами, зазначеними в кошторисній документації, що додається до цього договору. Розрахунки за виконані роботи здійснюються підрядником у безготівковому порядку на підставі актів виконаних робіт.

Виконання договірних робіт оформлене позивачем та ТОВ "Респект-2000" довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року, актом приймання-виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року та податковою накладною від 31.08.2011 року №30.

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу №11-08/10-2 від 10.08.2011 року ТОВ "Респект-2000" зобовязалось передати у власність та поставити позивачу, а останній, в свою чергу, прийняти у власність та оплатити будівельні матеріали на умовах 100% передплати в безготівковій формі на поточний рахунок продавця в день отримання рахунку-фактури. Передача продавцем товару оформлюється актом прийому-передачі товару, податковою накладною та товарною накладною на товар.

На виконання договору ТОВ "Респект-2000" поставило позивачу будівельні матеріали, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладної №29 від 18.08.2011 року та податкової накладної від 18.08.2011 року №29.

Отримавши від постачальників робіт та товару (ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст - стандарт" та ТОВ "Респект-2000") акти приймання-передачі виконаних робіт, накладні на товар та податкові накладні і оплативши придбані роботи та товар, позивач відніс до витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування податком на прибуток, вартість цих робіт та товару, а до податкового кредиту відповідних звітних періодів податок на додану вартість, сплачений в їх ціні.

Правомірність формування позивачем витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування податком на прибуток, по операціях з придбання робіт та товару від ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст - стандарт" та ТОВ "Респект-2000" та їх зв»язок з господарською діяльність позивача, встановлені постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року по справі № 822/4219/14 за позовом ТОВ "Універсалбуд" до Славутської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, від 26.03.2013 року № НОМЕР_1 (від 23.07.2013 року № НОМЕР_1), залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 11 березня 2015 року. Вирішуючи зазначений спір Хмельницький окружний адміністративний суд також встановив, що наявні у позивача первинні документи, якими оформлені господарські операції з придбання робіт та товару від ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст - стандарт" та ТОВ "Респект-2000", відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують фактичне виконання робіт та здійснення поставки товарів позивачу вказаними контрагентами, зазначені операції призвели до зміни майнового стану позивача, метою їх придбання було використання цих робіт та товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Відтак, у відповідності до ч.1 ст.72 КАС України не потребує доказування той факт, що наявні у позивача первинні документи на поставку робіт та товару від ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст - стандарт" та ТОВ "Респект-2000" складені у відповідності з вимогами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують фактичне здійснення цих операцій і їх зв»язок з господарською діяльністю позивача.

Податкові накладні по зазначених вище операціях з поставки робіт та товару оформлені ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст - стандарт" та ТОВ "Респект-2000" з дотриманням п.201.1 ст.200 ПК України, які засвідчують придбання робіт та товару від зазначених контрагентів, відображені позивачем та його контрагентами в податковому обліку у складі податкового кредиту та податкових зобов»язань, а відтак є достатньою підставою для віднесення сплаченого в їх ціні ПДВ до податкового кредиту.

Тому, суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо завищення податкового кредиту в сумі 929071,0 грн. по операціях з придбання підрядних будівельних робіт від ТОВ "Оллерус-Буд", в сумі 13579,0 грн. по операціях з придбання будівельних матеріалів від ТОВ "Проммаст - стандарт" та в сумі 120426,0 грн. по операціях з придбання підрядних будівельних робіт і будівельних матеріалів від ТОВ "Респект-2000".

В липні-серпні 2011 року позивач відніс до податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 3667,0 грн. по операції з придбання від ПП «Фірма «ОСОБА_3» пластикових вікон

Відповідно до договору купівлі-продажу №01-07/11-1 від 01.07.2011 року ПП «Фірма «ОСОБА_3» зобов»язалась поставити позивачу пластикові вікна. Відповідно до умов договору при передачі товару продавець зобов'язаний передати покупцю податкову накладну, товарну накладну на товар, копії сертифікатів відповідності (п.п. 2.2-2.3 договору); для оплати покупцем товару продавець зобов'язаний виписати та передати покупцю рахунок-фактуру, на підставі якої оплачує товар в порядку 100% передоплати на поточний рахунок продавця (п.3.3-3.4 договору). Договором також передбачено, що передача продавцем товару покупцю здійснюється на складі покупця (п.4.1 та п. 5.1 договору ) та оформляється актом прийому-передачі, податковою накладною та товарною накладною (п.5.2 договору).

На виконання вказаного договору ПП «Фірма «ОСОБА_3» поставила на Острозьку філію позивача пластикові вікна загальною вартістю 22000,0 грн., в тому числі ПДВ, що підтверджується видатковими накладними №34 від 04.07.2011 року, №91 від 12.08.2011 року, сертифікатом відповідності, податковими накладними №91 від 12.08.2011 року та №34 від 04.07.2011 року.

Перевезення вказаного товару зі складу постачальника на склад позивача в м.Острог здійснене за рахунок та транспортом ПП «Фірма «ОСОБА_3».

Після отримання товару та оприбуткування його в складському та бухгалтерському обліку по рахунку 205 «Будівельні матеріали» позивач оплатив його вартість в повному обсязі, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, копіями платіжних доручень від 04.07.2011 року та 12.08.2011 року та не заперечується відповідачем.

Придбані у ПП «Фірма «ОСОБА_3» пластикові вікна позивач використав у власній господарській діяльності в процесі виконання робіт з поточного ремонту Острозького дошкільного навчального закладу №2 «Веселка» (м.Острог, вул.Древлянська,12а) відповідно до укладеного з останнім договору підряду №24 від 04.08.2011 року. Зазначене підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №3 за грудень 2011 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року, підписаними представниками позивача та Острозького дошкільного навчального закладу №2 «Веселка» , а також актами на списання товарно-матеріальних цінностей (склад №7 філія) від 31.08.2011 року та від 29.07.2011 року.

Позивач та його контрагент ПП «Фірма «ОСОБА_3» відобразили операції з поставки товару у бухгалтерському та податковому обліку.

Отримавши від постачальника товару (ПП «Фірма «ОСОБА_3») податкові накладні та оплативши придбаний товар, позивач відніс до податкового кредиту податок на додану вартість, сплачений в ціні товару.

У відповідності до ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту звітного періоду у випадку придбання товарів виникає у їх покупця за умови отримання від їх постачальника належним чином оформленої податкової накладної, яка підтверджує факт поставки товару.

Досліджені судом докази свідчать про те, що сторони договору: позивач та його контрагент ПП «Фірма «ОСОБА_3» виконали договір купівлі-продажу №01-07/11-1 від 01.07.2011 року в повному обсязі. Зазначене підтверджується первинними документами, оформленими сторонами з дотриманням вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні», які підтверджують факти отримання позивачем товару від ПП «Фірма «ОСОБА_3», його оприбуткування в складському та бухгалтерському обліку, оплату та використання в господарській діяльності в процесі виконання поточного ремонту Острозького дошкільного навчального закладу №2 «Веселка».

Отже, податкові накладні на поставку пластикових вікон, оформлені ПП «Фірма «ОСОБА_3» у відповідності до ст.200 ПК України, які підтверджують фактичне здійснення зазначеної операції, є достатньою підставою для включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого в їх ціні.

Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи відповідача щодо відсутності реальних наслідків укладеного з ПП «Фірма «ОСОБА_3» договору купівлі-продажу №01-07/11-1 від 01.07.2011 року, а відтак і безпідставного віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченого в ціні товару, у зв»язку з наведеним.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.1 ст.656 ЦК України предметом купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару.

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відтак, відсутність у власника майна складських приміщень для його зберігання не є перешкодою для здійснення ним повноважень власника щодо володіння, користування та розпорядження, які в сукупності складають зміст права власності, та не може слугувати підставою для висновків щодо відсутності поставки товару.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним зокрема у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець проінформований про це.

Відтак, передавши товар в м.Острог відповідно до накладної та податкової накладної ПП «Фірма «ОСОБА_3» виконала обов»язок щодо поставки позивачу передбаченого договором товару.

Відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення товару від ПП «Фірма «ОСОБА_3» також не може слугувати доказом відсутності поставки від вказаного контрагента у звязку з наведеним.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт в Україні» визначений перелік документів для перевізника і водія, на підставі яких здійснюються перевезення вантажів автомобільним транспортом. В той же час у вказаному Законі відсутнє визначення переліку документів, наявність яких є обовязковою для покупця товару, який не є замовником перевезення.

За змістом п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.1 вказаних Правил визначено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Таким чином, наявність товарно-транспортних накладних є обов»язковою для замовника перевезення та перевізника, які є учасниками процесу транспортування.

Оскільки позивач не був замовником перевезення, не поніс жодних витрат на перевезення товару від постачальника (м. Вишгород Київської області) до складу позивача у м.Острог, то, на думку суду, наявність у нього товарно-транспортної накладної, є необов»язковою.

Суд враховує, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи є єдиними документами, які підтверджують факт поставки товару від продавця до покупця і у випадку їх відсутності покупець товару, який не є замовником перевезення та не несе пов»язаних з цим витрат, позбавлений права на включення до податкового кредиту податку на додану вартість, вказаного в податковій накладній, виписаній постачальником товару.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності ПП «Фірма «ОСОБА_3» за місцезнаходженням на дату проведення зустрічної перевірки у січні 2012 року, як підставу для висновку про відсутність реальних наслідків укладеного з цим підприємством договору, оскільки до проведення перевірки господарські відносини позивача з зазначеним контрагентом, в тому числі розрахунок за придбаний товар, завершились. При цьому відповідачем не надано жодного доказу відсутності господарської діяльності ПП «Фірма «ОСОБА_3» на дату поставки товару, факт якої підтверджений дослідженими судом первинними документами.

На час здійснення господарських операцій ПП «Фірма «ОСОБА_3» перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Зазначені в ЄДР відомості щодо місцезнаходження та керівника цих товариств співпадали з відомостями, вказаними ним в договорі купівлі-продажу.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За таких обставин позивач, як покупець товару, не може нести відповідальність за можливу недостовірність відомостей про контрагента, наведених у зазначеному реєстрі. Судом не встановлено та не доведено відповідачем, що на момент укладення договору та здійснення господарських операцій з поставки товару до Єдиного державного реєстру були внесені будь-які відомості, які б могли слугувати підставою для сумнівів позивача щодо неправомірності дій його контрагента.

У зв»язку з наведеним, позивач не повинен нести відповідальність в тому числі і за недостовірність підписів засновника ПП «Фірма «ОСОБА_3» ОСОБА_5 на установчих документах цього товариства. На час укладання та виконання договору купівлі-продажу директором та особою, яка підписувала видаткові та податкові накладні на поставку товару від ПП «Фірма «ОСОБА_3», був ОСОБА_6 Крім того, суд вважає, що мета, з якою створювалось ПП «Фірма «ОСОБА_3» його засновником, не може слугувати підставою для визнання недійними всіх господарських договорів, укладених цим товариством, та не впливає на право позивача щодо формування податкового кредиту за їх наслідками, оскільки факт поставки товару підтверджується первинними документами, складеними у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Допущені позивачем помилки у відображенні факту списання пластикових вікон з рахунку 205 «Будівельні матеріали» в процесі їх встановлення в Острозькому дошкільному навчальному закладі №2 «Веселка» (станом на 30.06.2012 року за даними бухгалтерського обліку придбані ТМЦ не використані та знаходяться на залишку в Острозькій філії ТОВ «Універсалбуд» та обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали») не спростовують факт здійснення поставки зазначених вікон від ПП «Фірма «ОСОБА_3».

Тому, суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо завищення податкового кредиту в сумі 3667,70 грн. по операції з придбання пластикових вікон від ПП «Фірма «ОСОБА_3».

В квітні 2011 року позивач відніс до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 80833,33 грн. у зв»язку з перерахуванням коштів ПП «ТК «Юнітекс Трейд» в сумі 485000,0 грн. згідно до договору субпідряду № 45 від 09.03.2011 року.

У відповідності до договору субпідряду № 45 від 09.03.2011 року ПП "ТК "Юнітекс-Трейд" зобов»язалось виконати роботи з "Реконструкції системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ" на основі робочого проекту як власними механізмами та матеріалами, так і механізмами та матеріалами підрядника, а підрядник - прийняти та оплатити вартість виконаних робіт в порядку, визначеному договором та за цінами, які зазначені в кошторисній документації, що додається до цього договору (п.1.1 договору). Договором також передбачено, що орієнтовна вартість робіт складає 500000, 0 грн. (п.2.1 договору), розрахунки за виконані роботи здійснюються підрядником у безготівковому порядку на підставі актів виконаних робіт (п.2.3 договору).

Платіжними дорученнями №204 від 12.04.2011 року, № 212 від 15.04.2011 року, №215 від 18.04.2011 року, №225 від 19.04.2011 року і №239 від 22.04.2011 року на загальну суму 485000,0 грн., в тому числі ПДВ 80833,0 грн., позивач здійснив попередню оплату вартості робіт, передбачених договором субпідряду № 45 від 09.03.2011 року.

По факту отримання попередньої оплати ПП «ТК «Юнітекс Трейд» оформило та надало позивачу податкові накладні №167 від 19.04.2011 року, № 151 від 18.04.2011 року, №138 від 15.04.2011 року, №79 від 12.04.2011 року і №176 від 22.04.2011 року.

Отримавши зазначені вище податкові накладні, позивач включив до податкового кредиту відповідних звітних періодів ПДВ в загальній сумі 80833,0 грн., сплачене в ціні договірних робіт, як попередня оплата їх вартості.

Досліджуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту попередньої оплати вартості будівельних робіт ПП «ТК «Юнітекс Трейд», суд враховує наведене нижче.

В силу п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.201.10 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

В силу п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

За змістом п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

З урахуванням викладених вище положень ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту звітного періоду, у випадку попередньої оплати робіт виникає у їх покупця за умови отримання від їх постачальника належним чином оформленої податкової накладної, яка підтверджує факт попередньої оплати робіт, що виконуватимуться та будуть використані платником податку у господарській діяльності, пов'язаній з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, та спрямованій на отримання доходу. Податкова накладна відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

При цьому, передбачене п.198.2 ст.198 ПК України право покупця товару (робіт) на віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по факту списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату цих товарів (робіт) не залежить від того, чи отримані зазначені товари (виконані роботи) у тому звітному періоді, у якому відбулась попередня оплата.

Суд встановив, що податкові накладні, оформлені ПП "ТК «Юнітекс Трейд» по факту попередньої оплати позивачем договірних робіт, відповідають вимогам ст.200 ПК України, відображені позивачем та його контрагентом у відповідних реєстрах виданих та отриманих податкових накладних. Метою укладання договору субпідряду з зазначеним контрагентом та попередньої оплати будівельних робіт є отримання прибутку від їх передачі замовнику - ТОВ «Екоенерго-Сервіс».

На момент укладання договору субпідряду № 45 від 09.03.2011 року та перерахування коштів ПП " ТК "Юнітекс-Трейд" перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичних особі та фізичних особі підприємців, мало Ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури серії АВ №557611 від 12 листопада 2010 року строком дії з 09.11.2010 року по 09.11.2013 року, було зареєстроване як платник податку на додану вартість (Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100296534).

В процесі судового розгляду всупереч ч.2 ст.71 КАС України відповідач не надав суду жодного доказу існування на час укладання договору субпідряду з ПП " ТК "Юнітекс-Трейд" та перерахування коштів, як попередньої оплати робіт, обставин, які б свідчили про відсутність у зазначеного контрагента намірів щодо виконання передбачених договором субпідряду робіт. Відповідач також не додвів, що зазначені кошти перераховані позивачем без мети придбання від ПП "ТК "Юнітекс-Трейд" будівельних робіт з реконструкції системи очищення стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ".

Відтак, суд вважає, що наявність у позивача податкових накладних, оформлених ПП "ТК «Юнітекс Трейд» з дотриманням вимог чинного законодавства, які засвідчують факт перерахування коштів, як попередньої оплати договірних робіт, є достатньою підставою для віднесення сплаченого в їх ціні ПДВ до податкового кредиту в квітні 2011 року.

В силу п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Отже, платник податку несе передбачену ПК України відповідальність у вигляді зменшення суми податкового кредиту лише у випадку, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими податковими накладними або митними деклараціями.

На час проведення планової виїзної документальної перевірки позивача у березні 2013 року податок на додану вартість в сумі 80830,0 грн., попередньо віднесений ним до податкового кредиту по факту попередньої оплати будівельних робіт, був підтверджений наявними у нього податковими накладними, платіжними дорученнями та іншими документами. Факт достовірності відомостей щодо перерахування позивачем на рахунок ПП "ТК «Юнітекс Трейд» попередньої оплати, відображених у податкових накладних, відповідачем не заперечується.

Наявність станом на дату проведення перевірки дебіторської заборгованості ПП "ТК «Юнітекс Трейд» з виконання робіт, передбачених договором субпідряду № 45 від 09.03.2011 року, не може слугувати підставою для зменшення суми податкового кредиту за квітень 2011 року, сформованого по факту попередньої оплати коштів.

Суд також враховує, що генеральним замовником робіт з реконструкції системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод загальною вартістю 21984000,0 грн. відповідно до договору генерального підряду №560101858 від 11 січня 2011 року було ВАТ «Інтерпайп НТЗ», а генеральним підрядником - ТОВ «Екоенерго-Сервіс».

У зв»язку з технічною неможливістю самостійного виконання передбачених договором підряду №ДН-1 на виконання будівельних робіт від 09 лютого 2011 року, укладеного між ТОВ «Екоенерго-Сервіс» та ТОВ «Універсалбуд», останнє уклало з ПП "ТК «Юнітекс Трейд» договір субпідряду № 45 від 09.03.2011 року на виконання частини будівельних робіт.

Відповідно до акту прийому-передачі фронту робіт від 11.03.2011 року позивач передав, а ПП "ТК «Юнітекс Трейд» прийняло об»єкт «Реконструкція насосно-фільтрувальної станції» на об»єкті "Реконструкції системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ" для виконання будівельних робіт, передбачених договором субпідряду №45 від 09.03.2011 року.

Роботи з реконструкції насосно-фільтрувальної станції» на об»єкті "Реконструкція системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ" вартістю 485000,0 грн. ПП "ТК «Юнітекс Трейд» виконало у грудні 2011 року.

Виконання ПП "ТК «Юнітекс Трейд» попередньо оплачених будівельних робіт засвідчене підписаними представниками позивача та ПП "ТК «Юнітекс Трейд» актами приймання-виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року №№ 1-7 від 02 лютого 2012 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат та підписаними представниками ТОВ «Екоенерго-Сервіс» і позивача ОСОБА_7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року , Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 06 листопада 2012 року та поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 (головного інжененера ТОВ «Універсалбуд».

Станом на час проведення перевірки вищевказані акти приймання-виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року №№ 1-7 від 02 лютого 2012 року не були відображені позивачем в бухгалтерському обліку. Факт не проведення вищевказаних актів був виявлений лише в ході проведеної перевірки. ЗО квітня 2013 року акти виконаних ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» робіт були проведені по бухгалтерському обліку, що підтверджується довідкою позивача №42 від 30.04.2013 року.

Вартість виконаних ПП "ТК «Юнітекс Трейд» робіт «Реконструкція насосно-фільтрувальної станції» на підставі актів приймання-виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року позивач включив до витрат, пов»язаних з визначенням об»єкта оподаткування, у квітні 2013 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсалбуд» №4-21-91 від 30.04.2013 року, Сальдо-оборотною шахматкою по рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за квітень 2013 року, податковою декларацією з податку на прибуток за 2013 рік, розшифровкою рядка 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, оборотним балансом за 2013 рік, довідкою про вартість отриманих робіт (послуг» від сторонніх організацій в 2013 році.

За змістом ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Акти приймання-виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року форми КБ-2 та довідки про вартість робіт форми КБ-3 від 02.02.2012 року оформлені позивачем та ПП "ТК «Юнітекс Трейд» з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначені в цих актах будівельні роботи виконані ПП "ТК «Юнітекс Трейд» в повному обсязі, що підтверджується їх замовником.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо недостовірності відомостей про виконання договірних робіт, вказаних у цих актах форми КБ-2 та довідці форми КБ-3 від 02.02.2012 року, підписаних директором «ТК «Юнітекс-Трейд» ОСОБА_9

Та обставина, що від імені ПП "ТК «Юнітекс Трейд» акти форми КБ-2 та довідки форми КБ-3 підписані директором ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» ОСОБА_9 02.02.2012 року в період перебування вказаного товариства у процесі ліквідації відповідно до постанови Господарського суду Запорізької області від 28.09.2011 року по справі №26/50009/5615/11, не є беззаперечним доказом відсутності фактичного їх виконання цим підприємством у зв»язку з наведеним.

За змістом ч 1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу.

Завершенням технологічного циклу будівельних робіт є передача їх замовнику та підписання представниками замовника і підрядника відповідних актів приймання-виконаних будівельних робіт.

Тому, підписавши у лютому 2012 року акти форми КБ-2 та довідки про вартість робіт форми КБ-3, позивач та ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» у відповідності до ч 1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» засвідчили факт завершення виконання договірних робіт.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності у ОСОБА_9 повноважень на підписання 02.02.2012 року актів форми КБ-2 та довідки про вартість робіт форми КБ-3 від імені ПП «ТК «Юнітекс-Трейд», оскільки суд не встановив, а відповідач не довів наявності таких повноважень у іншої особи. Натомість, відповідно до ОСОБА_9 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.06.2015 року станом на день підписання вказаних документів та на дату внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» (06.03.2012 року) ОСОБА_9 залишається єдиною фізичною особою, наділеною повноваженнями щодо представництва інтересів ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» та підписання від його імені всіх документів. Відтак, з урахуванням ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач, як покупець робіт, не може нести відповідальність за можливу недостовірність відомостей про особу, уповноважену діяти імені його контрагента, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Суд також вважає безпідставним посилання відповідача на п.44.6 ст.44 ПК України, як на підставу для визнання довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 від 02.02.2012 року та довідки №42 від 30.04.2013 року, не наданих позивачем під час перевірки, неналежними доказами виконання ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» будівельних робіт, оскільки вказана норма передбачає наслідки ненедання платником податків до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документів (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Однак, акти форми КБ-2 та довідки про вартість робіт форми КБ-3, підписані представниками позивача та ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» не були відображені в податковій звітності у складі витрат, та не слугували підставою для формування податкового кредиту, в період, що підлягав перевірці (з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року), тому їх ненадання під час перевірки не може свідчити про відсутність цих документів.

Всупереч ч.2 ст.71 КАС України відповідачем в судовому засіданні не спростований факт виконання ПП «ТК «Юнітекс-Трейд» будівельних робіт з реконструкції системи очищення та повернення в технологічний цикл виробничо-дощових стічних вод ВАТ "Інтерпайп НТЗ", передбачених договором субпідряду № 45 від 09.03.2011 року.

Відповідач також не подав та суд не встановив будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої ним податкової вигоди як-от безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій, завідоме придбання товарів у осіб, діяльність яких має ознаки фіктивного підприємництва, спрямування операцій на одержання прибутку виключно за рахунок податкової вигоди тощо. Суд не встановив також порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. У силу частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідачем не наведено та не подано будь-яких доказів, які б могли свідчити про обізнаність позивача про можливі порушення його контрагентами вимог податкового законодавства, завідоме придбання товарів у осіб, діяльність яких має ознаки фіктивного підприємництва, спрямування операцій на одержання прибутку виключно за рахунок податкової вигоди тощо.

На неприпустимість притягнення до відповідальності одного субєкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого вказує також практика Європейського Суду з прав людини.

Так, в пункті 71 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський Суд з прав людини зазначив, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею; такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Свою позицію Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, вказавши в пункті 23 якого, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201 ПК України та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість у зв»язку з безпідставним віднесенням до податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого в ціні робіт та товару придбаних від ПП «Фірма «ОСОБА_9» на суму 3667,0 грн., ТОВ «Оллерус-Буд» на суму 929071,0 грн., ТОВ «Проммаст-стандарт» на суму 13579,0 грн., ТОВ «Респект-2000» на суму 120460,0 грн., ПП «ТК «Юнітекс Трейд» в сумі 80833,30 грн.

Разом з тим, суд вважає правомірними викладені в акті перевірки від 18.03.2013 року №240/22/32987115 висновки відповідача щодо завищення податкового кредиту в сумі 4840,0 грн., не підтвердженій податковою накладною, і завищення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 56376,0 грн за рахунок подвійного декларування податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в тому числі в сумі 52 000,0 грн. в жовтні 2011 року і в сумі 4376,0 грн. в січні 2012 року у зв'язку з поставкою товарів та робіт для ТОВ «Екоенергосервіс».

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Ані під час перевірки, ані в процесі судового розгляду справи позивач не надав суду податкові накладні, які слугували підставою для включення вказаних вище сум ПДВ до податкового кредиту.

Натомість, у поданій до суду заяві про уточнення підстав позову вх. №16901 від 04.06.2015 року позивач визнав обґрунтованими висновки відповідача про завищення податкового кредиту в сумі 4840,0 грн., і завищення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 56376,0 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведена правомірність спірного повідомлення-рішення від 26.03.2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість в сумі 1086024,0 грн. та штрафних санкцій в сумі 251999,5 грн., тому позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ст.94 КАС України у зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір слід присудити з Державного бюджету України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, Цивільним та Податковим кодексами України, ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Славутської об'єднаної державної податкової інспекції від 26.03.2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1086024,0 грн. та штрафних санкцій в сумі 251999,5 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" 2150,0 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1