Справа № 807/2475/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2475/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Скраль Т.В., суддів Гаврилко С.Є., Рейті С.І.,

при секретарі - Симканич Ю.В.,

за участю сторін:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 ,

відповідача 1: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився ,

відповідача 2: Державна архітектурна будівельна інспекція України - представник в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, Державної архітектурної будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов та припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, Державної архітектурної будівельної інспекції України , яким просить :

1. Визнати протиправним та скасувати Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, її не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 01 липня 2014 року винесеного Фізичній особі-підриємцю ОСОБА_1.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №03/05.1-02/1160 від 09 липня 2014 року.

3. Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №04/05.1-02/1161 від 09 липня 2014 року.

4. Визнати протиправною та скасувати Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №05/05.1 .-02/1162 від 09 липня 2014 року.

5. Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №06/05.1-02/1163 від 09 липня 2014 року.

6. Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 07/05.1-02/1164 від 09 липня 2014 року.

7. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що проведено перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.07.2014 р. За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.07.2014 р.

01 липня 2014 року Відповідачем було винесено Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт та складено п'ять протоколів про порушення у сфері містобудівної діяльності від 01.07.2014 р. щодо реконструкції з надбудови мотелю-кафе «Нічна фея». На підставі Протоколів від 01.07.2014 р., Припису від 01.07.2014р. та Акту перевірки від 01.07.2014 року Відповідачем винесено 5 (п'ять) Постанов про накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності від 09 липня 2014 року . Позивач вважає, що проведена позапланова перевірка була здійснена з порушенням законодавства України, оскільки в даний час не існує порядку проведення перевірок об'єктів містобудування І-ІІІ категорій складності, Кабінетом Міністрів такий порядок не розроблений. Позивач вказує на безпідставність застосування санкцій, оскільки суб'єктом містобудування у даному випадку є гр. ОСОБА_1М,, без статусу фізичної-особи підприємця, а отже не є суб'єктом правопорушення згідно вимог Закону "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Відповідно до договору дарування від 23.07.2003 року гр. ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 0, 21га. На підставі даного договору дарування позивач отримала 07 травня 2004 року Державний акт на право власності не земельну ділянку серії ЗК № 052580. Відповідач неправомірно визначив суб'єкта містобудування, протиправно застосував закон який не мав права застосовувати та безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1, а відповідно прийнятий припис та постанови суперечать чинному законодавству, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

У додаткових пояснення до адміністративного позову від 18.12.2014 року ( а.с.115) представник позивача зазначив, що Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачена виключна компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю на накладення штрафів на суб'єктів містобудування, а всі інші нормативно-правові акти, які суперечать цьому Закону повинні бути приведені у відповідність до його вимог. Отже, накладати штраф на думку позивача має право тільки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, додаткових поясненнях та просив позов задовольнити .

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача 2 - ОСОБА_3, в попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог, правом подати письмові заперечення не скористався.

Відповідно до статті 128 частини 2 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду у відсутності відповідача в прядку статті 128 частини 2 КАС України на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні 18 грудня 2014 року відповідно до положень ст. 52 КАС України, залучено до участі в якості другого відповідача в даній адміністративній справі - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (Держархбудінспекція) (бульвар Лесі Українки 26 , м. Київ - 133, п.і. 01133), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що у червні 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу ДАБК у Закарпатській області № 622 "ОД" від 02.10.2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил .

За результатами проведеної перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.07.2014 року , яким встановлено, що: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 за адресою: 90125 Закарпатська область, Іршавський район, с. Камянське, вул. Мукачівська, 18, проводить реконструкцію з надбудовою мотелю-кафе "Нічна Фея" за відсутності зареєстрованого чи виданого в Інспекції державного Архітектурно-будівельного контролю документу дозвільного характеру (декларації чи дозволу) на початок виконання будівельних робіт. Наведене є порушенням пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Будівництво проводиться за відсутності експертизи проекту будівництва в частині міцності, надійності та довговічності. Згідно додатку А до ДБН В. 1.1-12-2006 «Будівництво у сейсмічних районах України», якому надано чинності Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 282 від 23.08.2006 року - Іршавський район, с. Кам'янське віднесено до територій із складними інженерно-геологічними умовами (рівень сейсмічної інтенсивності понад 6 балів), що вимагають обов'язкового проведення експертизи проекту будівництва в частині міцності, надійності та довговічності. Таким чином відсутність вказаної експертизи у даному випадку є порушенням абз.3 ч.4 ст. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На об'єкті будівництва відсутні загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, акти на закриття прихованих робіт, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій, акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання; відсутня виконавча документація - комплект робочих креслень із написами, зробленими особами відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт. Необхідність наявності вказаних документів на об'єкті будівництва визначена пунктом 1.17 ДБН А. 3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», затвердженого Наказом Мінрегіонбуду України № 689 від 25.12.2009 року, част.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»; Відсутність при перевірці на об'єкті журналу авторського нагляду, чи будь-яких інших документів, які фіксують здійснення такого нагляду - означає, що Замовником фактично не забезпечено здійснення авторського нагляду у передбачений нормативними актами спосіб, чим порушено вимоги ч.1 ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903; Відсутність при перевірці на об'єкті жодної документації щодо здійснення технічного нагляду свідчить про те, що Замовником фактично не забезпечено здійснення технічного нагляду, чим порушено вимоги ч.1 ст.11 Закону України " Про архітектурну діяльність», п.2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903; Будівництво проведено без містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, при тому, що даний тип об'єктів не звільняється від обов'язку їх отримання згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року. Категорія складності у даному випадку встановлюється згідно з ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 та ДБН А.2.2-3-2012, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 03.03.2012. № 98. чинного з 01 липня 2012 р. Зокрема, згідно даних ДСТУ та ДБН до 3 категорії складності відносяться будівлі з класом наслідків СС2 (Додаток А до вказаного ДСТУ Додаток М таблиця М1 до ДБН А. 2.2-3-2012).Згідно п.3 та 4 Порядку, затвердженого Постановою КМ України №557 від 27.04.2011 року категорія складності та клас наслідків (відповідальності) об'є кта будівництва визначається згідно з вимогами ДБН В.1.2-14-2009. Додаток зазначеного ДБН відносить будівлі підприємств торгівлі до класу СС2. За правилами Додатку М, таблиці М1до ДБН А. 2.2-3-2012 будівлі даного класу відносяться до 3 категорії складності. Таким чином будівлі підприємств торгівлі - в тому числі і мотелі , за правилами ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013, Додатку М, таблиці М1до ДБН А. 2.2-3-2012 , Додатку А до ДБН В.1.2-14-2009, п. 3 та 4 Порядку, затвердженого Постановою КМ України №557 від 27.04.2011 року - слід відносити до третьої категорії складності. ( а.с. 75-76).

На підставі акту позапланової перевірки було складено 5 (п'ять) протоколів про порушення у сфері містобудівної діяльності від 01.07.2014 р. щодо реконструкції з надбудови мотелю-кафе «Нічна фея» .В протоколах зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 09 липня 2014 року, (а.с. 73-74,84-91).

З метою усунення виявлених порушень Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області винесено припис від 01 липня 2014 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, ( а.с. 82-83). Яким зобов'язано позивача :

- негайно припинити будівництво ( реконструкцію) об'єкта будівництва до реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК у Закарпатській області. Термін виконання - негайно з моменту отримання даного припису;

- забезпечити наявність на об'єкті будівництва документації, передбаченої ДБН А.3.1-5-2009. Термін виконання - протягом одного місяця з моменту отримання даного припису;

- забезпечити фактичне здійснення авторського та технічного нагляду у встановленому законом порядку. Термін виконання - протягом одного місяця з моменту отримання даного припису;

09 липня 2014 року на підставі Протоколів від 01.07.2014 р., Припису від 01.07.2014р. та Акту перевірки від 01.07.2014 року Відповідачем винесено 5 (п'ять) постанов:

1. Постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудування №03/05.1-02/1160 від 09 липня 2014 року у розмірі 43 848,00 (сорок три тисячі вісімсот сорок вісім гривень 00 коп.) за порушення пункту 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, ( а.с.8-10).

2. Постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудування №04/05.1-02/1161 від 09 липня 2014 року у розмірі 54 810,00 (п'ятдесят чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.) за порушення пункту 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень;( а.с. 11-13).

3. Постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудування №05/06.1.-02/1162 від 09 липня 2014 року у розмірі 54 810,00 (п'ятдесят чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.) за порушення пункту 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством;( а.с. 14-16).

4. Постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудування №06/05.1-02/1163 від 09 липня 2014 року у розмірі 109 620,00грн. (сто дев'ять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.) за порушення абзацу 4 пункту 4 частини 2 статті2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт; ( а.с. 17-19).

5. Постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудування №07/05.1-02/1164 від 09 липня 2014 року у розмірі 21 924,00 грн. (двадцять одна тисяча дев'ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.) за порушення пункту 6 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил.( а.с. 20-22).

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439 від 08.04.2011 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області є територіальним органом зазначеної інспекції.

Згідно до Положення, інспекція державного архітектурно - будівельного контролю відповідно до покладених на неї завдань розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово - комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, інспекція державного архітектурно - будівельного контролю для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку складати протоколи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово - комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства.

Від імені інспекції державного архітектурно - будівельного контролю розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення має право начальник інспекції державного архітектурно - будівельного контролю та його заступники.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», а відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (надалі - Порядок № 553 від 23.05.2011 року).

Згідно із Порядком № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держарбудінспекцією та її територіальними органами, у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 2 Порядку № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Позаплановою перевіркою, згідно приписів п. 7 Порядку № 553 від 23.05.2011 року, вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції, а підставою для її проведення є, зокрема повідомлення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року , державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобов'язані, зокрема, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

При цьому, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Згідно із положеннями п. 17, п. 18, п. 19, п. 20, п. 21, п. 22 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки складається протокол та припис про усунення порушень.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції і суб'єктом містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, якому надається копія акту та припис, в разі його винесення, а в разі незгоди з актом перевірки суб'єкт містобудування підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною акту.

Постанова про накладення штрафу у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244 (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 2 та 4 Порядку № 244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники. Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис.

Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 244 питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" , право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач виносячи припис та оскаржувані постанови діяв у межах своєї компетенції, а отже доводи позивача що накладати штраф має право тільки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю спростовані аналізом вищезазначених законодавчих вимог.

Суд погоджується з позицією відповідача про вчинення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 правопорушення у сфері містобудівної діяльності в результаті чого, нею виконувались будівельні роботи з порушення приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виходячи з наступного.

Щодо доводів представника позивача, що відповідачем протиправно визначено ІІІ категорію складності, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 32 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», № 3038-VI усі об'єкти будівництва за складністю архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного обладнання поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення обєктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у системному зв'язку з іншими нормами Закону № 3038-VI та Порядку дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об'єкта будівництва. У випадках же, коли проектна документація на об'єкт будівництва відсутня чи об'єкт їй не відповідає, віднесення такого об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належало до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (на сьогодні центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) за змістом статей 6, 7 Закону № 3038-VI здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VI та частиною другою статті 3 Закону України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення.. Розмір штрафу за таке правопорушення залежить від категорії складності об'єкта будівництва ( стаття 2 Закону № 208/94-ВР).

Визначення категорії складності об'єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу. Отже, наявність у Інспекції повноважень на віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності, за встановлених судом обставин, ґрунтується на вимогах статті 2 Закону «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 21 жовтня 2014 року ( а.с.181). видана ОСОБА_1 як фізичній особі, однак суд виходить із обставин які існували та були відомі на час проведення перевірки, та жодних доказів на спростування фактів викладених у приписі та постанові позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Так, у ході проведення перевірки було встановлено, що позивач проводить реконструкцію з надбудовою мотелю-кафе "Нічна Фея" за відсутності зареєстрованого чи виданого в Інспекції державного Архітектурно-будівельного контролю документу дозвільного характеру тобто декларації чи дозволу на початок виконання будівельних робіт.

Таким чином, оскільки забудовник має право виконувати будівельні роботи тільки після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, вказаної декларації позивачем до Інспекції подано не було, суд вважає, що відповідачем правомірно зроблено висновок про порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З урахуванням зазначеного, суд вважає правомірним прийняття відповідачем постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки в судовому засіданні підтверджено вчинення позивачем порушень у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 208/94 порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року.

Абзацом 3 п.2 Постанови № 244 встановлено, що штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкт містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України №208/94 справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами.

Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатській області у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Держархбудінспекції України, а також «Положенням про Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатській області», затвердженим наказом Держархбудінспекції України від 02.06.11р. №22.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до компетенції Інспекцій ДАБК віднесені повноваження складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до Закону. Процесуальний порядок накладення штрафів, особливості їх застосування, їх розміри та вид відповідальності, до якої притягається порушник визначені Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та виданої на його виконання «Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» .

Згідно вимогам статті 1 цього Закону, правопорушенням у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння ( дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Щодо доводів представника позивача, що фізична особа, як громадянин, людина не є суб'єктом правопорушення за Законом "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", а тому не може відповідальність за даним Законом, то суд вважає за необхідне зазначити, що на момент перевірки та згідно з витягу з Єдиного державного реєстру від 28.07.2014 року, ОСОБА_1 зареєстрована 10.11.2006 року як підприємець, за основним видом діяльності - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів; діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, (а.с.28)

Крім того, згідно державного акту на право власності не земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі рішення договору дарування від 23 липня 2003 року є власником земельної ділянки площею 0, 1921 га, яка розташована с. Камянське, вул. Мукачівська 18, Іршавського району, цільове призначення земельної ділянки- для ведення особистого підсобного господарства.

Як слідує із оскаржуваних постанов та припису, такі винесено відносно Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, та встановлено що фізична особа-підприємець проводить реконструкцію з надбудовою мотелю "Нічна фея" за адресою с. Камянське, вул. Мукачівська 18.

Крім того, з характеру спірних правовідносин, слід зауважити, що кожний громадянин має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено і в статті 50 Цивільного кодексу України. При цьому зазначається, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Водночас, згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається субєктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Саме у господарських відносинах фізичні особи підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців.

Статтею 51 Цивільного кодексу України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Отже, колегія приходить до висновку, що оскільки здійснювалося реконструкція об'єкту де позивач ОСОБА_4 здійснює свою підприємницьку діяльність, за видами діяльності що визначено спеціальним витягом із єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, то суд приходить переконання що сукупність вказаних обставин свідчить що відповідачем правомірно, із врахуванням статусу суб'єкта підприємницької діяльності, застосовано норми Закону "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Так, згідно з п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 2 вказаного Закону, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах IIІ категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; неподання чи несвоєчасне подання замовником інформації про передачу права на будівництво об'єкта іншому замовнику, зміну генерального підрядника чи підрядника, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, відповідальних виконавців робіт, а також інформації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт та про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у випадках, коли подання такої інформації є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність на час виконання робіт зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Закарпатській області декларації про початок виконання будівельних робіт, будівництво проводиться за відсутності експертизи проекту будівництва в частині міцності, надійності та довговічності , на об 'єкті будівництва відсутні загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, акти на закриття прихованих робіт, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій, акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання; відсутня виконавча документація - комплект робочих креслень із написами, зробленими особами відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, відсутність при перевірці на об'єкті журналу авторського нагляду, чи будь-яких інших документів, які фіксують здійснення такого нагляду, відсутність при перевірці на об'єкті жодної документації щодо здійснення технічного нагляду, будівництво проведено без містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, суд вважає що доводи позивача щодо неправомірного прийняття постанов є необґрунтованими, а відтак вказаний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в діях суб'єкта містобудування наявний склад правопорушень за оскаржуваними постановами, що свідчить про правомірність прийняття Інспекціїєю ДАБК у Закарпатській області оскаржуваних постанов, що підтверджено матеріалами справи.

При цьому, колегія критично оцінює доводи позивача, про те, що реконструкція розпочалася у 2009 році внаслідок буревію, який мав місце 27 червня 2009 року, внаслідок якого було значно пошкоджено дах ( а.с.37), оскільки із встановлених обставин справи має місце надбудова з реконструкцією мотелю "Нічна фея", а не ремонт даху. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин, а також щодо правомірної реконструкції станом на 2009 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі встановлених фактів, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, Державної архітектурної будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов та припису є необґрунтованими, на підставі того що оскаржувані дії та рішення контролюючого органу прийнято на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, Державної архітектурної будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов та припису - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча суддя Т.В. Скраль

Суддя С.Є. Гаврилко

ОСОБА_5