Справа № 127/11580/15-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/366/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.

при секретареві Ліщишинові О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі виконавчого листа № 127/21079/14-а виданого 25.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про зобовязання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну грошову допомогу до 5 травня 2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на момент призначення ОСОБА_3 щорічної разової допомоги до 5 травня 2014 року. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

22.04.2015 року старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник повідомив державного виконавця про добровільне виконання рішення суду, у звязку з тим, що кошти, необхідні для здійснення органами місцевого самоврядування делегованих повноважень щороку передбачаються в Законі України «Про держаний бюджет». Вказаним Законом на 2015 рік видатків для виконання рішень суду не передбачено, тому відповідач вважає що боржник з поважних причин не в змозі виконати рішення суду, а в державного виконавця відсутні підстави для застосування санкції. Позивач вважає постанову незаконною, передчасною і такою що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не виконано постанову суду, а відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/21079/14-а виданого 25.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про зобовязання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну грошову допомогу до 5 травня 2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на момент призначення ОСОБА_3 щорічної разової допомоги до 5 травня 2014 року (а.с. 19).

24.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 22).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідачем отримано лист боржника, відповідно до якого Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради розглянута постанова про відкриття виконавчого провадження № 4593710 та зазначено, що кошти необхідні для здійснення органами місцевого самоврядування делегованих повноважень, щороку передбачаються в Законі України «Про державний бюджет». Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» видатків для виконання рішення суду не передбачено. Причиною невиконання рішення суду в частині проведення виплат є поважною та не залежить від боржника (а.с. 20).

Згідно із ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони обов'язкові для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються.

За невиконання судового рішення може настати кримінальна, адміністративна або дисциплінарна відповідальність. Обов'язкове і точне виконання судових рішень державними і недержавними організаціями, установами, підприємствами, службовими особами і громадянами забезпечується системою державних органів, на які покладено виконання судових рішень у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах, справах про адміністративні правопорушення (органи Державної виконавчої служби України, Державного департаменту України з питань виконання покарань та ін.).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 13 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

Також суд вважає, що виконання судового рішення є невідємною стадією процесу у правосудді, а тому на нього поширюються вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд справ людини у своєму рішенні, ухваленому 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» наголосив, що для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування

В звязку з цим суд вважає, що відсутність спеціальних коштів не звільняє боржника від обовязку виконати рішення суду, що набрало законної сили, а державного виконавця від вчинення виконавчих дій щодо примусового арешту коштів боржника, відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження»,ст. 14, 181 КАС України, суд,-

П О С Т О Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № ВП № 45953710 від 22.04.2015 року за виконавчим листом № 127/21079/14-а від 25.12.2014 року виданого Вінницьким міським судом Вінницької області за адміністративною справою ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про зобовязання перерахувати та виплатити щорічну грошову допомогу.

Постанова суду може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: