Справа № 127/12714/15-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/398/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року 09.00 год. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй в перерахунку пенсії з урахуванням інших видів заробітної плати та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести з 30.04.2015 року перерахунок пенсії з врахуванням інших виплат (матеріальної допомоги та індексації) з у рахуванням норм закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії. Свої вимоги мотивувала тим, що з 04.02.2015 року отримує пенсію по втраті годувальника. При призначені пенсії не була враховані «інші виплати (матеріальна допомога та індексація), що містяться в довідці від 03.02.2015 року №25. 30.04.2014 року вона звернулася до відповідача щодо перерахунку пенсії. Проте, згідно листа відповідача від 12.05.2015 року, у перерахунку пенсії їй було відмовлено. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, вважає, що розмір пенсії повинен обчислюватись із заробітної плати, в тому числі і з урахуванням зазначених виплат, адже на них нараховувався єдиний соціальний внесок та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому і звернулася до суду з даними позовом.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову, надавши свої письмові заперечення. При цьому зауважила, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премії, доплат з ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», виплати, які просить врахувати позивач не передбачені, а тому і не включаються до заробітної плати. Матеріальна допомога, як структура заробітної плати, не передбачена і ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та з 04.02.2015 року отримує пенсію у звязку з втратою годувальника. Пенсія обрахована в розмірі 70% від посадового окладу, рангу, вислуги років та надбавок і премій за 60 місяців перед зверненням за призначенням пенсії.

30.04.2015 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці та просила перерахувати пенсію з врахуванням довідки про складові заробітної плати від 03.02.2015 року №25, в яку включена отримувана померлим годувальником матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати.

Листом відповідача від 12.05.2015 року № 80/Г-2 у проведенні перерахунку ОСОБА_2 відмовлено, та зазначено, що врахування в заробітну плату для обчислення пенсії зазначених матеріальної допомоги та сум індексації законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачці), у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку фактично отримував годувальник, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та відповідно відповідач зобов'язаний був врахувати вказані суми. До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 04 березня 2014 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, 21-14а14 відповідно).

Як вбачається з довідки про заробітну плату від 03.02.2015 року №25, ОСОБА_3 (годувальник) під час перебування на посаді державного службовця в період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року були виплачені інші виплати (матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів населення, компенсація відпустки), з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується цією довідкою. Однак відповідачем при призначенні позивачці розміру пенсії у звязку з втратою годувальника вказані виплати не включені для обчислення її розміру, а її заява про перерахунок пенсії з врахуванням цих виплат залишилась без задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у врахуванні при перерахунку пенсії розміру цих виплат. Зважаючи, що право позивача є порушеним, воно підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії. Разом з тим, суд не вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням матеріальних допомог та індексації заробітної плати у визначених конкретних грошових сумах, оскільки суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування до пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. При цьому, до розміру заробітної плати з якої слід провести перерахунок необхідно включити всі види оплати праці на які відповідно до чинного законодавства нараховується страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про які зазначається в довідці від 03.02.2015 року за №25.

Визначаючись щодо періоду з якого слід зробити перерахунок, суд враховує, що основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 30.04.2015 року, тобто з моменту звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача 36,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну службу», ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 8, 9, 11, 17, 71, 72, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку її пенсії з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та індексації грошових доходів.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії у звязку з втратою годувальника, з врахуванням всіх видів оплати праці на які відповідно до Законів України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 03.02.2015 року №25, виданої Вінницькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: