Справа № 2-а-1102/11/2211
Суддя: Ходоровський Б. В.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НЕТІШИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-1102/11/2211
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2011 року

Суддя Нетішинського міського суду Ходоровський Б.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про зобовязання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин про:

визнання неправомірними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 2010 року;

зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду третьої групи, виходячи із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 2010 року.

Ухвалою суду від 30 травня 2011 року позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії; зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії, відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2010 року по 30 листопада 2010 року залишена без розгляду у звязку з пропущенням строку звернення до суду; відкрите скорочене провадження за період з 30 листопада 2010 року.

Представник відповідача подала заперечення, посилаючись на те, що виплата пенсії позивачу здійснюється в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», підстави для перерахунку відсутні, в позові просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов за означений період підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття за незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі - інвалідам третьої групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Так, обґрунтованість вимог позивача обєктивно підтверджується:

посвідченням, згідно якого ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до категорії 1;

довідкою МСЕК, згідно якої ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС;

Таким чином сукупність досліджених доказів, системний аналіз вищеназваних нормативних актів свідчить про те, що:

позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком, на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком;

виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами відповідач при визначенні розміру пенсій позивачу зобовязаний був керуватися статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», іншими підзаконними актами;

при розрахунку державної та додаткової пенсій передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік за оспорюваний період, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 30 листопада 2010 року неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду третьої групи, виходячи із розрахунку 6 мінімальних розмірів державної пенсії за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% від зазначеного мінімального розміру державної пенсії за віком, передбачених статтями 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 30 листопада 2010 року по день припинення права на таку пенсію.

Постанову суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_2 Б. В.