Справа № 2а-780/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/38085/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області (далі - Управління ПФУ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фінансового управління Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, включивши до стажу державної служби, з якого обчислювалася пенсія, період роботи на посаді керуючого Овідіопольським відділенням №5990 Одеського обласного управління Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України з 23.09.1997 року по 08.02.1999 року.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 червня 2012 року позов задоволено і зобов'язано відповідача нарахувати та призначити позивачу пенсію з урахуванням стажу роботи у вищевказаному відділенні банку, з 23.09.1997 року по 08.02.1999 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано і позов також задоволено.

Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови у включенні до стажу державної служби позивача, з якого обчислюється пенсія, періоду роботи з 23 вересня 1997 року по 8 лютого 1999 року на посаді керуючого Овідіопольським відділенням №5990 Одеського обласного управління Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії, призначеної 05.08.2011 року, включивши до стажу державної служби, з якого обчислюється пенсія, період роботи з 23 вересня 1997 року по 8 лютого 1999 року на посаді керуючого зазначеним відділенням банку.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 11.11.1986 року по 05.08.2011 року позивач перебував на державній службі.

Згідно даних трудової книжки позивача на період закінчення терміну перебування на державній службі його загальний стаж держслужби склав 25 років 2 дні.

Позивач 4 серпня 2011 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії і надав відповідні документи.

Листом від 14.09.2011 року №4807/04 відповідачем було витребувано від фінансового управління Овідіопольської РДА Одеської області нову довідку про складові заробітної плати на день звільнення позивача, в якій змінено надбавку за вислугу років із 40% до 30%, а стаж державної служби з 25 років та 2 днів до 23 років 7 місяців 17 днів.

Відповідачем не було зараховано період роботи позивача на посаді керуючого Овідіопольським відділенням №5990 Одеського обласного управління Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у період з 23.09.1997 року по 08.02.1999 року з посиланням на те, що у вказаний період часу позивач не перебував на державній службі.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи,які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що згідно: особового листка позивача (який складено 02.09.1997 року); наказів про його переведення з посади заступника головного бухгалтера райфінвідділу Овідіопольської РДА до Овідіопольского відділення Ощадбанку України (який погоджено з Головою Овідіопольської РДА); підписаного позивачем листа-попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу»; довідки про включення до ЄДР Овідіопольського відділення Ощадбанку України (із зазначенням, що вказана установа є загальнодержавною власністю) у вищевказаному періоді позивач дійсно працював на державній службі.

Такий висновок підтверджується як характером прийому позивача на нове місце служби (шляхом переводу з однієї державної установи до іншої, при погоджені з головою РДА), так і наявністю спеціальних обмежень щодо позивача, установлених для державних службовців Законами України про «Державну службу» і «Про боротьбу з корупцією».

У довідках, виданих фінансовим управлінням Овідіопольської РДА щодо складових заробітної плати і стажу державної служби позивача, та в наказі №10 від 02.08.2011 року також зазначено, що стаж держслужби позивача складає більше 25 років. Вказані документи було надано позивачем до пенсійного органу при призначенні пенсії, і вони ніким не оскаржені та є чинними.

Таким чином, судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що у вказаний спірний період позивач перебував на державній службі, а тому пенсійним органом неправомірно відмовлено у зарахуванні даного строку до загального стажу держслужби, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цим судом висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман