Справа № 740/2388/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб О.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа: № 740/2388/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Жигіля Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області ( далі - відповідач ) про:

- визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, призначної їй відповідно до Закону України «Про державну службу», з моменту її призначення з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення - 1985,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побуитових питань - 4503,97 грн., індексації - 655,85 грн та грошової винагороди - 28354,50 грн.;

- зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача, призначної їй відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції ст. 37 від 01.10.2011 р. в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - відповідні страхові внески, з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення - 1985,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побуитових питань - 4503,97 грн., індексації - 655,85 грн та грошової винагороди - 4503,97 грн., з моменту призначення пенсії, тобто з 29.03.2009 р.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 29.03.2009 р. по 25.11.2014 р. було залишено без розгляду.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано незаконними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії позивача, призначної їй відповідно до Закону України «Про державну службу», з моменту її призначення з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення - 1985,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 4503,97 грн., індексації - 655,85 грн та грошової винагороди - 28354,50 грн., з 01.06.2015 р. та зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок її пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 80% від сум заробітної плати позивача, на які нараховувались і сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з включенням до розрахунку зазначених сум виплат, з 01.06.2015 р.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з поданням апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, яка ухвалена в порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області та отримує пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу», з 29.03.2009 р.

З довідки від 15.05.2015 р. № 02/73 про складові заробітної плати позивача вбачається, що в період роботи вона, зокрема, отримувала матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 4503,97 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення - 1985,00 грн., індексацію - 655,85 грн., на суми яких нараховувались і сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

18.05.2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії з урахуванням «Інших випалт», що вказані у довідці від 15.05.2015 р. №02/73.

20.05.2015 р. УПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області своїм листом № 2866/06-12 повідомило ОСОБА_2 про відмову в задоволенні її вимог.

Судова колгеія встановила, що задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що суми виплат, зазначені у довідці від 15.05.2015р. №02/73, яка міститься в матеріалах справи, мали бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії позивача, оскільки на ці суми нараховувались і сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-IV ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 37 Закону № 3723-XIIу редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії державного службовця, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, яні на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст. 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, на які фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в рішенні від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, яке у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить зазначені норми права.

Таким чином, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що оскільки страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування були нараховані на всі виплати, зокрема й суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, отримані позивачем за місцем роботи та вказані в довідці від 15.05.2015 р. №02/73 / а.с. 13 /, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування відповідачем сум таких виплат при обчисленні пенсії ОСОБА_2

Доводи апелянта про те, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, тобто станом на 18.05.2015 р., законодавством було передбачено обчислення пенсії державного службовця в розмірі 60 %, а не 80%, як про таке просить позивач, колегія суддів вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки станом на час призначення позивачу пенсії державного службовця, тобто на 29.03.2009 р., була чинною редакція Закону України «Про державну службу», у ст. 37 якої було встановлено розмір пенсії державного службовця 80 % від заробітної плати, а редакція Закону, на яку посилається апелянт, поширюються на осіб, які звертаються до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії після набуття нею чинності.

Посилання апелянта на те, що позивач надав органам ПФУ довідку про складові її заробітної плати від 15.05.2015 р. № 02/73 лише 18.05.2015 р., апеляційний суд вважає не обгурнтованими і такими, що не доводять правомірності відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням вказаної довідки після її пред'явлення.

Отже, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову в частині вимог за період з 01.06.2015 р. та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.