Справа № 502/3539/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 502/3539/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Маслеников О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 01.10.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що з 1974 року по теперішній час він працює на роботах зі шкідливими умовами праці у якості газозварювальника та електрогазоварювальника, що за законом дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В зв'язку з цим при досягненні 55-річного віку він наприкінці травня 2008 року звернуся до УПФУ в Кілійському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та подав документи, що від нього вимагались. Після цього позивач отримав протокол засідання технічної ради відділу пенсійного забезпечення УПФУ в Кілійському районі, згідно якого комісія прийняла рішення про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах. Відмова відповідача обґрунтована тим, що відсутні документи які підтверджують зайнятість позивача на роботах зі зварювання протягом повного робочого дня. Позивач зазначав, що первині документи, як то наряди на роботу, табелі обліку робочого часу, не збереглися в зв'язку з незнаним строком зберігання, а вимоги відповідача щодо їх надання є неправомірними. На підставі викладеного позивач просив суд скасувати протокол і рішення № 59 від 03.10.2008 року засідання технічної ради відділу пенсійного забезпечення УПФУ в Кілійському районі Одеської області, зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах і нарахувати її з 18 травня 2008 року, та враховуючи, що протиправними діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, просили стягнути з УПФУ в Кілійському районі на користь позивача 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 01.10.2014 року позов задоволено частково. Рішення управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області від 03.10.2008 року № 59 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - визнано протиправним та скасовано. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дня звернення з заявою про призначення пенсії. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, виповнилось 55 років.

Згідно атестату № НОМЕР_1 виданого 01.12.1971 року Кілійським міським професійно-технічним училищем № 23, позивач пройшов курс навчання та йому присвоєна кваліфікація електрогазозварювальника.

Згідно записів в трудовій книжці позивач працював у колгоспі, а згодом в КСП ім. Кутузова з 1974 року по 2000 рік. При цьому в період з 1974 по 1975 p.p. його посада в трудовій книжці записана як «газ.свар.ел»; - у 1976 р. - «мех. маст. газ св.», а в період з 1977 по 2000 p.p. - «ел. газ свар».

Починаючи з 1975 року кожного року ним відпрацьовано робочих днів більше встановленого мінімуму. Будь-які записи про роботу на інших роботах та посадах в трудовій книжці за вказаний період відсутні.

Згідно архівної довідки № П-479-2, виданої архівним відділом Кілійської районної державної адміністрації 30.06.2008 року на підставі даних особових рахунків працівників колгоспу, КСП ім. Кутузова, встановлено, що ОСОБА_2 працював на підприємстві у 1974-2000 роках, в тому числі: з 1974 року по 1976 - газозварювальником, з 1977 року по 2000 рік - зварювальником, відпрацювавши кожного року робочих днів більше встановленого мінімуму.

Згідно архівної довідки №36-В від 28.01.2010 року, виданої комунальним підприємством «Трудовий архів Кілійського району» на підставі відомостей нарахування заробітної плати позивач працював в сільськогосподарському підприємстві зварювальником у 1974-2000 роках, відпрацювавши при цьому кожного року робочих днів більше встановленого мінімуму.

22.07.2008 року позивач звернувся до УПФУ у Кілійському районі із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Згідно протоколу засідання технічної ради відділу пенсійного забезпечення УПФ в Кілійському районі № 59 від 03.10.2008 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на відсутність документів, що підтверджують ручне зварювання та зайнятість протягом повного робочого дня.

З досліджених під час судового розгляду книг по нарахуванню заробітної платні працівників колгоспу ім, Кутузова за період з за період 1980-1991 p.p., встановлено, що позивач працював та отримував заробітну плату під час роботи у мехотряді № 1 відповідного колгоспу. При цьому на якій саме посаді працював позивач, у відповідних книгах не зазначено.

З витребуваної судом з КП «Трудовий архів Кілійського району та дослідженої в судовому засіданні книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника колгоспу ім. Кутузова встановлено, що позивач, ОСОБА_2, 1953 р.н, працював у відповідному колгоспі з 1974 року по 1977 рік на посаді газозварювальника; - з 1977 року по 1991 рік включно - на посаді зварника, відпрацювавши при цьому кожного року робочих днів більше встановленого мінімуму.

Зі слів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він працював у тракторній бригаді (мехотряді № 1) в КСП ім. Кутузова на посадах тракториста та комбайнера. Оскільки сільськогосподарська техніка постійно потребувала ремонту і проведення зварювальних робіт, кожній бригаді було закріплено зварювальника. У цій же бригаді на посаді зварювальника з ким близько 20-25 років пропрацював ОСОБА_2, який і проводив зварювальні роботи. Оскільки в бригаді було дуже багато техніки і вона періодично виходила з ладу, ОСОБА_2 постійно був зайнятий зварюванням різних металевих конструкцій газовою та електричною зваркою. Коли вони працювали в нічний час в полі і техніка виходила з ладу позивач також долучався до її ремонту.

Враховуючі наявні докази, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що постійно був зайнятий на роботі газоелектрозварником та у позивача наявний стаж роботи, чого достатньо для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Так, згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 100 Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Посади на яких працював позивач, відносяться до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Стаття 62 цього Закону регламентує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 зазначено, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 - записи в трудовій книжці виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З трудової книжки позивача, а також з архівних довідок і книги обліку трудового стажу колгоспників колгоспу ім. Кутузова, досліджених судом, вбачається, що посада позивача у спірні періоди зазначена по-різному, зокрема у трудовій книжці вказана як «газозварювальник» та «електрогазоварювальник», а в архівних довідках та відповідній книзі - як «газозварювальник» та «зварювальник».

Надані позивачем архівні довідки відповідають вимогам п. 17 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах и організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР от 20.06.1974 року N162, в трудовій книжці зазначаються відомості про працівника, відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення), відомості про нагороди та заохочення.

Відповідно до п.п. 2.6, 2.8, 2.9, 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 р. № 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, виправлення виконує власник або уповноважений ним орган, який зробив відповідний запис. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідовано, відповідний запис робить правонаступник і засвідчує печаткою, а в разі його відсутності - вища організація, якій було підпорядковане підприємство.

Недотримання посадовими особами КСП ім. Кутузова вимог державного стандарту щодо відповідності назв професій чи професійних назв роботи зі Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - це порушення конституційних прав найманих працівників, зокрема на соціальний захист. Довільна назва професії або перекручена як «зварювальник» замість правильної «електрозварювальник» або «газозварювальник» може позбавити працівника права на пільгову пенсію навіть тоді, коли він виконував роботи, передбачені списками.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що при вирішенні позову потрібно керуватися не назвою професії, яка зазначена в трудовій книжці позивача і не може бути виправлена в зв'язку з ліквідацією відповідного підприємства, а фактичними шкідливими і важкими умовами праці.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Кілійського районного суду Одеської області від 01.10.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин