Справа № 357/3907/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/3907/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Жарікова О.В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА
Іменем України

24 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоцерківської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дій щодо винесення вимоги від 10.03.2015 року №Ф272-23/12 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та скасування вказаної вимоги.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянтом подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач (06.07.1952 р.н.) є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серії В02 № 403733 від 04.03.1997 року.

З 1993 року ОСОБА_1 має статус пенсіонера Збройних Сил, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_1 , виданим Київським обласним військовим комісаріатом 22.10.1993 року та отримує пенсію за вислугу років.

10.03.2015 року Білоцерківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області винесено та направлено позивачу вимогу №Ф272-23/12 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що до позивача не може бути застосовано положення ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки позивач не є пенсіонером за віком, у зв`язку з тим, що вказана норма не пов`язує звільнення від сплати єдиного внеску із отриманням конкретного виду пенсії, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів. Крім того, позивач вже досяг 60-річного віку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує довічну пенсію.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачені такі види пенсійних виплат, як пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) та пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону визначені умови призначення пенсії за віком, а зокрема, нормою її частини 1 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55-60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Оскільки позивачу призначена пенсія, що не заперечується відповідачем, та він є фізичною особою-підприємцем, та отримує пенсію за вислугу років та користується у зв`язку з цим встановленими законодавством пільгами, зокрема, і в частині сплати єдиного внеску.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не повинен сплачувати за себе єдиний внесок, оскільки ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містить застережень щодо незастосування єдиного внеску до осіб, яким пенсію призначено за вислугу років.

Отже, відповідач неправомірно та безпідставно звужує коло осіб, які звільняються від сплати єдиного внеску.

Таким чином, необхідними умовами застосування положень ч.4 ст.4 Закону №2464-VI є отримання статусу пенсіонера та отримання, відповідно до закону, пенсії або соціальної допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014 року (номер в ЄДРСР 38311424).

Враховуючи, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію та не укладав договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога Білоцерківської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 10.03.2015 року №Ф-272-23/12 у розмірі 6290,47 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.72 КАС України, не надав до суду належних доказів правомірності його дій щодо прийняття вимоги, а тому вона є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи, яким надана неправильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 21.04.2015 року, та є підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2015 скасувати, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Білоцерківської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області щодо винесення вимоги від 10.03.2015 року №Ф272-23/12 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та скасувати вимогу від 10.03.2015 року №Ф272-23/12 про сплату боргу (недоїмки).

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Літвіна Н. М.