Справа № 161/9792/14а,161/9792/14а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/10405/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької міської ради Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Луцької міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязати вчинити дії.

Позивачка посилалася на те, що 31.03.2014 року Луцька міська рада провела 57 сесію, на якій розглядалося питання про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3А у власність земельної ділянки на вул. Д.Галицького, 13 площею 0,0545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За результатами сесії ніякого рішення щодо передачі у власність земельної ділянки або щодо відмови в такій прийнято не було.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивачка звернулася до суду та просила:

визнати бездіяльність Луцької міської ради у неприйнятті рішення на 57 сесії Луцької міської ради від 31.03.2014 року щодо розгляду питання про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на вул.. Д. Галицького, 13 а у м. Луцьку, площею 0,0545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

зобовязати Луцьку міську раду внести дане питання повторно на розгляд сесії та прийняти, за наслідками його розгляду, відповідне рішення, яке буде спричиняти певні юридичні наслідки відповідно до ст. 41 Регламенту Луцької міської ради, п. 34 ст. 26, ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2014 року позов задоволено.

Визнано бездіяльність Луцької міської ради у неприйнятті рішення на 57 сесії Луцької міської ради від 31.03.2014 року щодо розгляду питання про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на вул.. Д. Галицького, 13 а у м. Луцьку, площею 0,0545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зобовязано останню внести дане питання повторно на розгляд сесії Луцької міської ради та прийняти, за наслідками його розгляду, відповідне рішення, яке буде спричиняти певні юридичні наслідки відповідно до ст. 41 Регламенту Луцької міської ради, п. 34 ст. 26, ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постанову суду першої інстанції оскаржила Луцька міська рада, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що позивачем порушено порядок виділення земельної ділянки у власність, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, позивачку та її представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання нечинним та скасування рішення і зобов'язати вчинити певні дії. Визнано нечинним та скасовано п.3 рішення Луцької міської ради № 39/42 від 29 квітня 2010 року та зобов'язано Луцьку міську раду внести на чергову сесію питання про передачу їй та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки вул.. Д.Галицького,13, площею 0,0545 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

06 лютого 2012 року позивачкою отримано виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області та пред'явлено його до примусового виконання.

26 березня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З моменту відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні вказаної вище постанови суду пройшло понад 2 роки.

31 березня 2014 року відбулася 57 сесія Луцької міської ради, на розгляд якої було внесено питання про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3А у власність земельної ділянки ОСОБА_4,13, площею 0,0545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд.

Підставою для задоволення позовних вимог стали висновки суду першої інстанції про те, що Луцькою міською радою не було прийнято відповідного рішення, яке б створювало певні юридичні наслідки для позивачки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

В силу ч.1,2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 41 Регламенту Луцької міської ради, на пленарних засіданнях, Рада може приймати нормативно-правові акти та інші акти у формі: рішення Ради, прийнятого у межах її компетенції для досягнення певної цілі, що спричинює певні юридичні наслідки; доручення - рішення Ради, що стосується органу чи посадової особи Ради і містить зобов'язання або повноваження до одноразової дії; звернення - рішення Ради, зверненого до суб'єктів із закликом до певних дій та ініціатив; заяви - рішення Ради, що містить у собі виявлення позиції Ради з певних питань; процедурне рішення - рішення, прийняте Радою з процедурних питань.

З матеріалів справи видно, що за результатами розгляду питання позивачки на 57 сесії 31.03.2014 року, жодного позитивного або негативного рішення не приймалося.

Апелянт, як на підставу скасування оскарженої постанови вказує на те, що позивачкою не дотримано порядок передачі у власність земельної ділянки, тому позов задоволенню не підлягає.

Такі твердження апелянта суд оцінює критично, оскільки порушення порядку отримання земельної ділянки у власність є підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про передачу земельної ділянки у власність, згідно ст. 41 Регламенту Луцької міської ради.

Витяг із протоколу, який за наслідками розгляду вказаної сесії Луцької міської ради, надано позивачу, правового значення не має, оскільки він не створює для позивачки будь-яких правових наслідків. Такий витяг, відповідно до ст. 44 Регламенту Луцької міської ради, є всього лише документом, в якому фіксуються процесуальні моменти проведення засідання Ради.

Підсумовуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що за наявності підстав для відмови у задоволенні заяви позивачки, відповідач повинен прийняти рішення, в якому вказати підстави такої відмови.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, постанова або ухвала суду в адміністративних справах, що набрала законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року зобов'язано Луцьку міську раду внести на чергову сесію питання про передачу позивачці та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки вул.. Д.Галицького,13, площею 0,0545 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Фактично питання про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у власність земельної ділянки вул. Д.Галицького,13, площею 0,0545 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на розгляд сесії винесено, проте, жодного рішення за результатом розгляду не прийнято.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів законність своїх дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької міської ради Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2014 року у справі №161/9792/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_5