Справа № 816/905/15-а
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/905/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача (Кременчуцьке міськрайонне управління ОСОБА_3 управління ДСНС України у Полтавській області) ОСОБА_4,

представника відповідача (Головне управління ДСНС України у Полтавській області) - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6, оперуповноваженого БНОН Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області майора міліції ОСОБА_7, Кременчуцького міськрайонного управління ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання дій та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 (надалі по тексу позивач, ОСОБА_1В.) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6, оперуповноваженого БНОН Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області майора міліції ОСОБА_7, Кременчуцького міськрайонного управління ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з урахуванням уточнень до адміністративного позову /а.с. 102-106, т. І/ про визнання протиправними дії головного інспектора Кременчуцького МРВ УДСНС України в Полтавській області майора ОСОБА_6 по внесенню до акту про пожежу від 15.09.2014 недостовірної інформації; визнання протиправною бездіяльності оперуповноваженого БНОН Кременчуцького РВ УМВС майора міліції ОСОБА_7 по забезпеченню розслідування пожежі, яка сталася 15.09.2014 близько 14 год. 20 хв. в с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області на території земельних ділянок по вул. Леніна, 121, вул. Леніна, 123, вул. Лісова, 1 та недопущення внесення недосвідної інформації до акту про пожежу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що головним інспектором Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6 до ОСОБА_12 про пожежу від 15.09.2015 внесено недостовірні дані, обставини пожежі викладені не в повному обсязі, взагалі не відповідають встановленим дійсним причинам пожежі, не вірно зазначено місце виникнення пожежі, причину виникнення, не зазначено прізвища осіб, які розвели багаття з порушенням правил пожежної безпеки та на якій території, вказано не всі обєкти та особи, які постраждали внаслідок пожежі. Акт складено без врахування заперечень, у яких ОСОБА_1 зазначала, що пожежа розповсюджувалась з боку садибної громадянки ОСОБА_11 Позивач вважає, що дії оперуповноваженим БНОН Кременчуцького РВ УМВС майора міліції ОСОБА_7 не були спрямовані на розслідування пожежі.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні уточнені вимоги позовної заяви підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління ДСНС України у Полтавській області проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях /а.с. 1-6, т. ІІ/.

Представник відповідача ОСОБА_13 міськрайонного управління ОСОБА_3 управління ДСНС України у Полтавській області проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Інспектор Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, з наданих пояснень та доказів Кременчуцьким міськрайонним відділом Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області встановлено, що ОСОБА_6 наказом від 18.11.2014 №82ос Про особливий склад звільнений із служби у запас.

Оперуповноважений БНОН Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області майора міліції ОСОБА_7 у судове засідання не зявився. Начальником Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності майора міліції ОСОБА_7 /а.с. 39, 96, 135, т. І/.

Третя особа ОСОБА_8 заперечував проти адміністративного позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_11 у судове засідання не зявилась, надала суду заперечення на адміністративний позов у яких зазначила, що не вважає позивача потерпілою.

Треті особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не зявились, надавши суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності /а.с. 35, 37, т. І/.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0, 437 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна) ділянка площею 0,25 га розташованих в с. Запсілля, Кременчуцького району, Полтавської області по вул. Леніна, 123, що підтверджується відомостями Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, копії яких залучені до матеріалів справи /а.с. 207-210, т.1/.

15 вересня 2014 року о 14 годині 27 хвилин до органу ДСНС України надійшло повідомлення про пожежу в с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області, про що зроблений запис в Журналі обліку пожеж, які стались на території міста Кременчука, посвідчена копія витягу з якого залучена представником відповідача до матеріалів справи.

По факту пожежі комісією у складі інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6, громадянина ОСОБА_14, ОСОБА_1, оперуповноваженого БНОН Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області майора міліції ОСОБА_7 складено ОСОБА_12 про пожежу від 15.09.2014 /а.с. 10, т. І/.

В акті зафіксовано, що пожежа виникла 15.09.2014 року о 14 год. 20 хв. (час орієнтовний) на обєкті: відкрита території поблизу приватних домоволодінь на їх території за адресою: с. Запсілля по вул. Леніна, 123 та вул. Леніна, 129; власник: ОСОБА_8 та ОСОБА_1, місце виникнення пожежі: суха трава; місце виникнення пожежі: суха трава; пожежу виявлено: 14 год. 25 хв. ОСОБА_8; повідомлення про пожежу надійшло о 14 год. 27 хв. ОСОБА_15.

Пожежею по вул. Леніна, 123 в с. Запсілля знищено 50 метрів сітки рабіца вартістю 1250,00 грн, 13 кущів 4-річного вироду 500 грн, 6 саджанців яблунь 180 грн, кукурудзу, засаджена на ділянці 0,3 га, - 7000,00 грн, вагончик деревяний 2000,00 грн, колесо до причепа 2000,00 грн, ат також суху траву на ділянці площею 1 га.

В акті зазначено приблизну суму збитку, понесеного громадянкою ОСОБА_16 - 10000,00 грн та громадянином ОСОБА_8 1000,00 грн.

В акті зафіксовано ймовірну причину пожежі необережне поводження з вогнем невстановленою особою.

Акт підписано усіма членами комісії. Також від членів комісії - позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_8 надійшли Додатки до акту про пожежі, які залучені до акту. В додатку до ОСОБА_12 про пожежу, складеному ОСОБА_1 визначена сума збитку 10 000 грн. та зазначено, що пожежа розповсюджувалась з боку садибної ділянки ОСОБА_17, чи особисто спалювала вона траву я не бачила, але чоловік ОСОБА_18 сказав, що це він палив.

З матеріалів справи слідує, що інших письмових додатків та зауважень до ОСОБА_12 про пожежу 15.09.2014 року не надходило.

Разом з тим, позивач не погодилась із діями головного інспектора Кременчуцького МРВ УДСНС України в Полтавській області майора ОСОБА_6 по внесенню до акту про пожежу від 15.09.2014 недостовірної інформації та бездіяльністю оперуповноваженого БНОН Кременчуцького РВ УМВС майора міліції ОСОБА_7 по забезпеченню розслідування пожежі яка сталася 15.09.2014 близько 14 год. 20 хв. в с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області на території земельних ділянок по вул. Леніна, 121, вул. Леніна, 123, вул. Лісова, 1 та недопущення внесення недостовірної інформації до акту про пожежу та звернулась із даним позовом до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку позовним вимогами ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до Указу Президента України «ОСОБА_4 питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України, що реорганізовуються.

Цим же Указом затверджене Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр). ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно підпунктів 21), 93) пункту 4 Положення ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує гасіння пожеж, рятування людей, надання допомоги у ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та інших видів небезпечних подій, що становлять загрозу життю або здоров'ю населення чи призводять до завдання матеріальних збитків; бере участь у тому числі у: розслідуванні пожеж, причин виникнення надзвичайних ситуацій та невиконання заходів запобігання виникненню надзвичайних ситуацій.

За змістом пункту 6 Положення, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 21 січня 2013 р. № 33 та Переліку територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій, що є додатком до цієї постанови, утворено як юридичну особу публічного права у тому числі й Управління ДСНС у Полтавській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року «Про перейменування деяких територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій» управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області перейменоване в Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, врегульовані нормами Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до статті 4 зазначеного Кодексу, цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

За визначенням термінів, що вживаються у цьому Кодексі пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини 1 статті 2).

За приписами частини 2 статті 17 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту забезпечує гасіння пожеж, рятування людей та надання допомоги в ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та інших деяких видів небезпечних подій, що становлять загрозу життю або здоров'ю населення чи призводять до завдання матеріальних збитків;

Відповідно до частини 4 статті 80 Кодексу цивільного захисту України організацію гасіння пожежі та керівництво силами, які залучаються для цього, здійснює керівник гасіння пожежі. Керівництво гасінням пожежі здійснює старша за посадою особа центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, яка прибула до місця пожежі. Усі пожежно-рятувальні підрозділи і частини, що залучаються до гасіння пожежі, підпорядковуються керівникові гасіння пожежі.

Організація та порядок гасіння пожежі, обов'язки і права осіб, які виконують завдання щодо гасіння пожежі, встановлюються Статутом дій у надзвичайних ситуаціях щодо гасіння пожеж, що затверджується центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (частина 9 статті 80 Кодексу цивільного захисту України).

Організація і проведення гасіння пожеж та пожежно-рятувальних робіт (оперативні дії підрозділів) визначені розділом ІІІ Статуту дій у надзвичайних ситуаціях органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту затвердженого Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 575 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 травня 2012 р. за N 835/21147).

Згідно частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить у тому числі: проведення перевірки за повідомленнями та заявами про злочини, пов'язані з пожежами та порушенням правил пожежної безпеки (пункт 8); участь у розслідуванні причин виникнення надзвичайних ситуацій та невиконання запобіжних заходів (пункт 9); складення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності та притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб і громадян, винних у порушенні законів та інших нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту (пункт 14).

Відповідно до спільного наказу Міністерства внутрішніх справи України та Міністерства надзвичайних ситуацій України від 30.11.2012 N 1106/1377 (опублікування - Офіційний вісник України, 2013, N 8 (08.02.2013), ст. 293) (надалі - Наказ) затверджено Порядок спільних дій органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України та Міністерства надзвичайних ситуацій України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами (далі Порядок спільних дій). Наказ зареєстровано у Міністерстві юстиції України 28.12.2012 р. за N 2220/22532.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до Указу Президента України "Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" від 24 грудня 2012 року N 726/2012 утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій шляхом реорганізації Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України.

Згідно із зазначеним вище Указом Президента України "ОСОБА_4 питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16 січня 2013 року N 20/2013 затверджено Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій. Визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України, що реорганізовуються.

Таким чином, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, а відповідно її територіальні органи на місцях, є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій та Державної інспекції техногенної безпеки та здійснює їх функції та повноваження.

Порядок спільних дій визначає завдання, функції, права та обов'язки підрозділів органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - Держтехногенбезпеки України) та Міністерства надзвичайних ситуацій України (далі - МНС України) під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами (пункт 1.1.).

Згідно із пунктом 1.2. Порядку спільних дій правовою основою спільних дій органів внутрішніх справ, Держтехногенбезпеки України та МНС України на місці пожежі є кримінальне процесуальне законодавство України, Закони України "Про міліцію", "Про пожежну безпеку", "Про судову експертизу".

За змістом пункту 1.3. Порядку спільних дій організація взаємодії щодо виявлення, попередження, припинення та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами, має на меті: захист прав і свобод, життя і здоров'я громадян, суспільства та держави від протиправних посягань; установлення причин виникнення пожеж, винних осіб та притягнення їх до відповідальності; забезпечення охорони соціальних та майнових прав громадян; запобігання новим кримінальним правопорушенням.

Порядок взаємодії органів внутрішніх справ, Держтехногенбезпеки України та МНС України щодо попередження та виявлення кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами, регулюється цим порядком.

При цьому пунктом 1.4. Порядку спільних дій передбачено, що відповідно до вимог законодавства, а також цього Порядку для розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами: органи внутрішніх справ здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на виявлення і закріплення доказів, установлення причин виникнення пожеж, а також обставин та умов, що призвели до їх виникнення, установлення осіб, причетних до вчинення правопорушень, та їх притягнення до відповідальності згідно з вимогами законодавства, забезпечення відшкодування збитків, завданих потерпілим; органи Держтехногенбезпеки України здійснюють перевірки, пов'язані з пожежами та порушеннями правил пожежної безпеки, установлюють причини виникнення пожеж, а також обставини та умови, що сприяли їх виникненню.

Згідно підпункту 1.8.1. пункту 1.8. Держтехногенбезпеки України у межах повноважень: за дорученням слідчого як керівника слідчо-оперативної групи здійснює відповідні заходи та виконує дії на місці пожежі, спрямовані на виявлення і фіксацію доказів, установлення обставин та причин виникнення пожеж, а також умов, що призвели до їх виникнення і поширення.

З викладеного суд приходить до висновку, що Порядком спільних дій врегульовані процедурні питання розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами, під час яких установлення осіб, причетних до вчинення правопорушень належить до компетенції органів внутрішніх справ, а до повноважень органів ДСНС України, яка є правонаступником Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України, віднесено здійснення перевірок, пов'язаних з пожежами та порушеннями правил пожежної безпеки, установлення причини виникнення пожеж, а також обставин та умови, що сприяли їх виникненню. Отже, повноваження щодо установлення осіб, причетних до вчинення правопорушень до повноважень органів ДСНС України не належать.

Вимоги до ведення обліку пожеж та їх наслідків, які є обов'язковим для міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування і форми власності визначає Порядок обліку пожеж та їх наслідків, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 р. № 2030.

Відповідно до пункту 7 Порядок обліку пожеж та їх наслідків документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Про затвердження форми звітності про пожежі та їх наслідки на об'єктах міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій; форми акта про пожежу» від 15 березня 2004 року № 119 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за № 392/8991) на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року N 2030 "Про затвердження Порядку обліку пожеж та їх наслідків" з метою уніфікації збору інформації про пожежі та їх наслідки від міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, затверджено форму акта про пожежу.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_12 про пожежу від 15 вересня 2014 року містить усі обовязкові реквізити, за формою затвердженою Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 березня 2004 року № 119.

ОСОБА_12 про пожежу, затверджена зазначеним наказом у графі «Причина пожежі» передбачає зазначення встановленої або ймовірної причини.

Цим же наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи затверджено й форму звітності про пожежі та їх наслідки, яка у розділі 3 включає перелік причин пожеж, і у графі 12 якої визначена така причина пожежі, як «необережне поводження з вогнем». При цьому наведення в акті причин пожежі не передбачає установлення винної особи.

В ОСОБА_12 про пожежу від 15 вересня 2014 року зазначено ймовірну причину пожежі: «необережне поводження з вогнем невстановленої особи», що узгоджується з вимогами Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Про затвердження форми звітності про пожежі та їх наслідки на об'єктах міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій; форми акта про пожежу» та відповідає обсягу повноважень посадової особи органу ДСНС України визначених Порядок спільних дій органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України та Міністерства надзвичайних ситуацій України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо протиправність дій головного інспектора Кременчуцького МРВ УДСНС України в Полтавській області майора ОСОБА_6 по внесенню недостовірної та неповної інформації до акту про пожежу, оскільки причина пожежі визначена як ймовірна необережне поводження з вогнем невстановленої особи, при тому як достеменно була установлена як причина так і особа яка не заперечувала, що спалювала сміття за що повинна була притягнута до відповідальності.

Надаючи оцінку іншим твердженням позивача наведеним в обґрунтування заявлених вимог суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування позову посилалась на те, що відповідачем внесено неповну та недостовірну інформацію щодо виникнення пожежі за адресою: с. Запсілля, вул. Леніна, 123 та вул. Леніна, 129, оскільки, як підтверджують пояснення сторін по справі, експерті висновки Кременчуцького відділення Полтавської Торгово-промислової палати, пожежа, яка виникла 15 вересня 2014 року, пошкодила майно на земельних ділянках в с. Запсілля по вул. Леніна, 121, вул. Леніна, 123, вул. Лісова, 1.

Також, позивач зазначала, що в графі пожежею знищено зазначено лише майно яке знищено на земельній ділянці по вул. Леніна, 123 та по вул. Лісова, 1, а майно, знищене на земельній ділянці по вул. Леніна, 121 та за городом, як визначено експертним висновком Кременчуцького відділення Полтавської ТПП П-124 від 22.09.2014 в акті не зазначено.

Однак, суд не бере до уваги відомості, що містяться у поданих позивачем висновках експертів, з огляду на вимоги статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України щодо належності та допустимості доказів, оскільки документом, що засвідчує факт виникнення пожежі є лише ОСОБА_12 про пожежу, що також підписаний позивачем, а висновки експертів складені після пожежі та визначають розмір заподіяної шкоди та експерти не попереджені про відповідальність.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що пожежею завдано матеріальної шкоди й іншим громадянам, з тих підстав, що позивачем у даній адміністративній справі є лише громадянка ОСОБА_1, яка звернулась з даним позовом з метою захисту лише своїх прав та інтересів.

Позивач у судовому засіданні зазначала, що місце виникнення пожежі суха трава, в той час, як громадянка ОСОБА_11, у відібраних поясненнях 15.09.2014 вказувала, що палила сміття, а саме, кущі трави, сухі стволи рослин на своєму городі по вул. Леніна, 121 у с. Запсілля.

Разом з тим, судом встановлено, що відомості щодо громадянки ОСОБА_1 та адресу пожежі внесено на підставі її пояснень, що долучені до акту від 15.09.2014 /а.с. 11, т. І/.

У поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що … Пожежа розповсюджувалась з боку садибної ділянки ОСОБА_11. Чи особисто спалювала вона траву я не бачила, але чоловік ОСОБА_18 сказав що він пішов… /а.с. 11, т. І/.

Судом встановлено, що вказані пояснення оформлено додатком до ОСОБА_12 про пожежу та враховано при складанні ОСОБА_12.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами у справі, що при складанні ОСОБА_12 про пожежу громадянка ОСОБА_1 входила до складу комісії.

ОСОБА_19 про пожежу встановлено, що ОСОБА_1 ознайомилась з ОСОБА_19 15.09.2014, про що свідчить її власноручний підпис /зворот а.с. 10/.

Разом з тим, інших зауважень до ОСОБА_19 про пожежу, крім викладених у додатку до ОСОБА_19, громадянкою ОСОБА_1 не внесено та не подано.

З огляду на те, що позивач, будучи членом комісії, ОСОБА_19 про пожежу підписала, заперечення проти змісту ОСОБА_19 не подавала, тоді, як подані нею пояснення додано до вказаного ОСОБА_19, суд приходить до висновку, що громадянка ОСОБА_1 фактично погодилась із змістом ОСОБА_19 про пожежу.

Слід зазначити, що зазначення відповідачем місця виникнення пожежі, заповнення графи пожежею знищено відповідає вимогам Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Про затвердження форми звітності про пожежі та їх наслідки на об'єктах міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій; форми акта про пожежу» та відповідає обсягу повноважень посадової особи органу ДСНС України визначених Порядок спільних дій органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України та Міністерства надзвичайних ситуацій України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами.

Позивач у судовому засіданні наголошувала на тому, що повідомлення про пожежу надходило від ОСОБА_1, а не від голови сільської ради ОСОБА_15

Таке твердження позивача суд не бере до уваги, з огляду на те, що незалежно від того, ким було здійснено виклик, представник територіального орган ДСНС на місце виклику прибув і як наслідок пожежу ліквідовано.

Суд вважає, що встановлення особи, яка повідомила про пожежу не впливає та не змінює прав та обовязків позивача.

Крім того, із ОСОБА_19 про пожежу від 15.09.2014 із зазначенням особи, яка повідомила про пожежу, позивач ознайомилась та підписала акт як член комісії.

Доказів на підтвердження факту, що саме ОСОБА_1 здійснила повідомлення про пожежу позивачем не надано, а судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інспектором Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майором ОСОБА_6 дії по складанню акту вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством України.

У пункті 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкта владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

У контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання у порушенні прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені громадянкою ОСОБА_20 вимоги розглянуті судом по суті.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Проте враховуючи, що судом під час розгляду справи встановлено відсутність протиправності дій відповідача майора ОСОБА_6 при складанні ОСОБА_19 про пожежу від 15.09.2014, підстави для задоволення позову щодо визнання протиправними дій головного інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до пункту 1.5, підпункту 1.8.1 пункту 1.8, підпунктів 5.1.1, 5.1.2 пункту 5.1 Порядку спільних дій, працівники органів внутрішніх справ у межах повноважень при виявленні, попередженні, припиненні та розслідуванні кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами, повинні у взаємодії зі спеціалістами інших служб, у залученні яких виникла потреба, уживати заходів щодо встановлення всіх обставин, які мають значення для розслідування таких правопорушень; Держтехногенбезпеки України у межах повноважень за дорученням слідчого як керівника слідчо-оперативної групи здійснює відповідні заходи та виконує дії на місці пожежі, спрямовані на виявлення і фіксацію доказів, установлення обставин та причин виникнення пожеж, а також умов, що призвели до їх виникнення і поширення; Слідчий керує діями членів СОГ та прибувши на місце події, організовує збирання наявної в підрозділах МНС України та Держтехногенбезпеки України, органі внутрішніх справ та інших організаціях попередньої інформації про стан і характерні особливості об'єкта, на якому виникла пожежа, установлює дані про підрозділи МНС України, які беруть участь у гасінні пожежі, отримує від них і фіксує первинну інформацію про пожежу і хід її гасіння.

Разом з тим, з підстав викладених вище, судом надано оцінку діям головного інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6 та не встановлено порушень при складанні ОСОБА_19 про пожежу від 15.09.2014.

Таким чином, суд вважає що і позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності оперуповноваженого БНОН Кременчуцького РВ УМВС майора міліції ОСОБА_7 по забезпеченню розслідування пожежі, яка сталася 15.09.2014 близько 14 год. 20 хв. в с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області на території земельних ділянок по вул. Леніна, 121, вул. Леніна, 123, вул. Лісова, 1 та недопущення внесення недосвідної інформації до ОСОБА_19 про пожежу є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного інспектора Кременчуцького міськрайонного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області майора ОСОБА_6, оперуповноваженого БНОН Кременчуцького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області майора міліції ОСОБА_7, Кременчуцького міськрайонного управління ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, ОСОБА_3 управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання дій та бездіяльності протиправними, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 24 червня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький