Справа № 826/7664/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2015 року № 826/7664/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УСТ-груп"
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Уст-груп» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач)в якому просить:

зобов'язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, з додатками, подану позивачем датою її фактичного отримання контролюючим органом - 20 лютого 2015 року, та врахувати в особовому рахунку платника податків всі показники задекларовані в податковій декларації;

зобов'язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, з додатками, подану позивачем датою її фактичного отримання контролюючим органом - 17 березня 2015 року, та врахувати в особовому рахунку платника податків всі показники задекларовані в податковій декларації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/7664/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12 травня 2015 року.

У судовому засіданні 12 травня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що товариством з обмеженою відповідальністю «Уст-груп» 19 лютого 2015 року засобами електронного зв'язку було подано до державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за січень 2015 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за січень 2015 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 1, подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з ДФСУ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 06 лютого 2015 року № 1794/10/26-57-10-11 контролюючий орган повідомив позивача про розірвання договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № .

09 лютого 2015 року позивачем направлено запит № 0902/01 на адресу контролюючого органу щодо направлення податкової звітності.

У відповідь на зазначений запит, відповідач листом від 04 березня 2015 року № 3166/10/26-57-18-02-10 повідомив позивача, що податкова звітність позивача не прийнята у зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, а саме з причин невідповідності місцезнаходження юридичної особи інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також контролюючим органом зазначено, що станом на 04 березня 2014 року відомості від реєстраційної служби Святошинського району головного управління юстиції у м. Києві по ТОВ «Уст-груп» щодо внесення запису про підтвердження відомостей про юридичну особу не надходили.

Крім того, згідно повідомлення Державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва від 25 лютого 2015 року № 2856/10/26-57-18-02-10 податкову декларацію не прийнято у зв'язку з її складанням із порушеннями, а саме недостовірний обов'язків реквізит «місцезнаходження підприємства».

У зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, 12 березня 2015 року позивачем направлено на адресу контролюючого органу новий договір про визнання електронних документів № 120320151 для реєстрації, однак відповідно до квитанції № 2 подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: місцезнаходження юридичної особи інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Товариству запропоновано звернутись до державного реєстратора для підтвердження відомостей про юридичну особу.

17 березня 2015 року позивачем засобами поштового зв'язку направлено до державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за лютий 2015 року, проте листом від 23 березня 2015 року № 4047/10/26-57-11-02-16 контролюючий орган відмовив товариству у прийнятті податкової декларації у зв'язку з вимогами Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України», якими передбачено, що звіт надісланий поштою, не вважається поданим.

Крім того, в матеріалах справи містить лист контролюючого органу від 24 березня 2015 року № 4091/10/26-57-11-02-16, яким повідомлено позивача, що податкова звітність позивача не прийнята у зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, а саме з причин невідповідності місцезнаходження юридичної особи інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також контролюючим органом зазначено, що станом на 24 березня 2014 року відомості від реєстраційної служби Святошинського району головного управління юстиції у м. Києві по ТОВ «Уст-груп» щодо внесення запису про підтвердження відомостей про юридичну особу не надходили.

У свою чергу, судом встановлено, що 30 квітня 2015 року позивачем надано документи щодо підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ «Уст-груп», що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу».

Однак, позивач не погоджується з рішеннями контролюючого органу про відмову у прийнятті податкових декларацій за січень-лютий 2015 року, посилаючи на протиправне розірвання договору про визнання елеронних документів від 23 січня 2015 року № та безпідставне подальше не укладання договору с позивачем, що у свою чергу позбавляє права останнього на подання податкової звітності в електронному вигляді.

У зв'язку з зазначеним, позивач посилаючись на протиправність дій контролюючого органу щодо неприйняття поданої позивачем податкової звітності позивача, що у свою чергу порушують права та законні інтереси останнього, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань оподаткування.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно із приписами пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України обов'язкові реквізити податкової декларації - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до вимог пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до підпункту "в" пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Відповідно до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011, визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку).

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд зобов'язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за січень-лютий 2015 року, проте доказів оскарження рішень, якими подані позивачем податкові декларації не визнано податковою звітністю або ж доказів оскарження рішень про розірвання договору про визнання електронних документів, які у свою чергу стали підставою для неприйняття податкової звітності товариства за січень-лютий 2015 року позивачем суду не надано.

В контексті останнього слід зазначити, що відповідно до вимог частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи те, що рішення контролюючого органу про невизнання декларацій позивача податковою звітністю та рішення про розірвання договору про визнання електронних документів позивачем не оскаржується, є чинним та не скасованим, а суд у даній справі не може виходити за межі позовних вимог, в даному випадку у суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за січень-лютий 2015 року, дії щодо чого є похідними від вирішення питання щодо правомірності вказаних рішень Державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невизнання декларацій позивача податковою звітністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Уст-груп» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Уст-груп» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник