Справа № 2а-1294/10/1670
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 2а-1294/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мекенченко М. А.,

представника позивача - Сімонової Є. В.,

представника відповідача - Гриценка Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2010 року комунальне підприємство "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" /надалі по тексту - позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області /надалі по тексту-відповідач/ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 15.01.2010 № /0/47, від 24.03.2010 № /1/946 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 68 315,00 грн, в тому числі 45 543,00 грн -основний платіж, 22 772,00 грн -штрафна санкція, від 15.01.2010 № 000002301/0/48, від 24.03.2010 № /1/947 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 54 651,00 грн, в тому числі 36 434,00 грн -основний платіж, 18 217,00 грн -штрафна санкція.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 лютого 2015 року рішення попередніх судових інстанцій було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою від 21 травня 2015 року було здійснено заміну відповідача - Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію у Полтавській області - його правонаступником - Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що порушень вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", викладених в акті планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 29.12.2009 № 6529/23-209/03332033, не вчиняв. Від контрагентів за договорами від 05.05.2008 № 17/44А, від 17.06.2008 № 21/59А, від 02.12.2008 № 110/08, від 04.06.2008 № 17/6-59, від 03.02.2009 № 1103-09 були отримані належно оформлені первинні документи /накладні, рахунки, податкові накладні/ та господарські операції з цими суб'єктами права відповідали вимогам закону, у зв'язку з чим позивач правомірно сформував податковий кредит за липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2008 року і лютий 2009 року на загальну суму 36 434,00 грн та валові витрати за ІІІ, ІV квартали 2008 року та І квартал 2009 року на загальну суму 182 173,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи і вимоги заявленого позову.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що перевіркою позивача було встановлено, що наявні у КП "Кременчуцьке ПС ШРБУ" первинні бухгалтерські документи, які підтверджують оплату товарі (робіт, послуг) та їх оприбуткування, не можуть бути безумовною підставою для формування позивачем валових витрат та податкового кредиту, оскільки: позивачем та ТОВ "Анга" не були дотримані умови, визначені договорами, щодо строків їх виконання; позивачем не надані товарно-транспортні накладні, які підтверджують транспортування товару від ТОВ "Анга"; позивачем не надані до перевірки калькуляції вартості 1 машино-годин експлуатації котка та автогрейдера, орендованих у ТОВ "Крембудінвест"; договір, укладений між позивачем та ТОВ "Крембудінвест", був підписаний від імені ТОВ "Крембудінвест" ОСОБА_3, тоді як директором вказаного товариства значиться ОСОБА_4; позивачем не надано до перевірки документів на підтвердження оплати витрат на доставку котка на об'єкт; позивачем та ТОВ "Нефтекор-СК" не дотримані умови, визначені договором щодо кількості та вартості поставленого товару; позивачем не надані товарно-транспортні накладні, які підтверджують транспортування товару від ТОВ "Нефтекор-СК" та ПП "Італ-Плюс"; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 жовтня 2009 року у справі № 1-503/2009 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 358 КК України, та встановлено підроблення документів податкової звітності та платіжних документів ТОВ "Нефтекор-СК", ТОВ "Крембудінвест" та ТОВ "Анга".

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову та просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду та зібрані ним письмові докази, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд доходить наступного висновку.

Кременчуцькою ОДПІ у Полтавській області була проведена виїзна планова перевірка КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване ШРБУ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2008 року по 30 вересня 2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2008 року по 30 вересня 2009 року, за результатами якої складений акт № 6529/23-209/03332033 від 29 грудня 2009 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, який перевірявся, на загальну суму 45543,00 грн., у тому числі по періодах: за 3 квартал 2008 року - 25994,00 грн., за 4 квартал 2008 року - 11675,00 грн., за 1 квартал 2009 року - 7874,00 грн.; вимоги підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоду, який перевірявся, на загальну суму 36434,00 грн., у тому числі: за липень 2008 року - 7161,00 грн., за серпень 2008 року - 1750,00 грн., за вересень 2008 року - 11884,00 грн., за жовтень 2008 року - 5500,00 грн., за грудень 2008 року - 3840,00 грн., за лютий 2009 року - 6299,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що позивач неправомірно сформував валові витрати та податковий кредит за господарськими операціями, здійсненими з ТОВ «Анга» (на підставі договорів купівлі-продажу № 17/44А від 05 травня 2005 року та № 21/59А від 17 червня 2008 року), з ТОВ «Нефтекор-СК» (згідно договору купівлі-продажу № 17/06-59 від 04 червня 2008 року, з ПП «Італ-плюс» (згідно договору поставки № 1103-09/48 від 03 лютого 2009 року), з ТОВ «Крембудінвест» (згідного договору на виконання послуг № 110/08 від 02 грудня 2008 року), оскільки: товарно-транспортні накладні щодо підтвердження здійснення експедиційно-транспортних послуг від ТОВ «Анга» відсутні, ТОВ «Анга» має стан « 7» - внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, згідно податкового звітності ТОВ «Анга» у вказаного товариства відсутні трудові ресурси та виробниче обладнання, податкова звітність та первинні бухгалтерські документи ТОВ «Анга» підписані ОСОБА_7, тоді як директором товариства значиться ОСОБА_8; згідно податкового звітності ТОВ «Крембудінвест» у вказаного товариства відсутні трудові ресурси та виробниче обладнання, з 20 травня 2009 року директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Крембудінвест» став ОСОБА_9, на якого згідно бази даних «Контрагенти» зареєстровано понад 63 підприємства, які мають ознаки фіктивності, підпис та прізвище посадової особи, яка склала податкову накладну від імені ТОВ «Крембудінвест», не встановлено; товарно-транспортні накладні щодо підтвердження здійснення експедиційно-транспортних послуг від ТОВ «Нефтекор-СК» відсутні, фактичне місцезнаходження ТОВ «Нефтекор-СК» не встановлене, з 04 грудня 2008 року директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Нефтекор-СК» став ОСОБА_9, на якого згідно бази даних «Контрагенти» зареєстровано понад 63 підприємства, які мають ознаки фіктивності, згідно податкового звітності ТОВ «Нефтекор-СК» у вказаного товариства відсутні трудові ресурси та виробниче обладнання; ПП «Італ-Плюс» за юридичною особою не знаходиться, згідно податкового звітності ПП «Італ-Плюс» у вказаного товариства відсутні трудові ресурси та виробниче обладнання. Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що договори, укладені позивачем з вказаними суб'єктами господарювання, не спричиняють реального настання правових наслідків, з огляду на що є нікчемними.

15 січня 2010 року Кременчуцька ОДПІ у Полтавській області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0/47, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване ШРБУ» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 68315,00 грн., у тому числі: 45543,00 грн. - за основним платежем, 22772,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

15 січня 2010 року Кременчуцька ОДПІ у Полтавській області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0/47, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване ШРБУ» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на додану вартість у розмірі 54651,00 грн., у тому числі: 36434,00 грн. - за основним платежем, 18217,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарги були залишені без задоволення, а податковим органом 20 квітня 2010 року були прийняті податкові повідомлення-рішення від 24 березня 2010 року №/1/946, №/1/947 на аналогічні суми податкових зобов'язань.

Позивач не погодився з прийнятими рішення та звернувся до суду з даним позовом.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку на прибуток і податку на додану вартість, валових витрат та податкового кредиту, регулюються статтею 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом 3 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), валові витрати та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товару (робіт, послуг), яка призвела до об'єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до складу валових, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Разом з цим, наявність у покупця (замовника) належно оформлених документів, які відповідно до Закону України Про оподаткування прибутку підприємств» та Закону України «Про податок на додану вартість» необхідні для віднесення витрат на оплату вартості товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат, а сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до податкового кредиту, не є безумовною підставою для формування валових витрат та податкового кредиту за такими операціями, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування реальності господарських операцій з ТОВ «Нефтекор-СК», ТОВ «Крембудінвест», ТОВ «Анга» та ПП «Італ-Плюс» позивач посилався на фактичне виконання сторонами умов укладених договорів та оприбуткування товарів (робіт, послуг), що на підтвердження чого нададав первинні бухгалтерські документи, а саме: рахунки, накладні, видаткові накладні, податкові накладні, накладні на внутрішнє переміщення, банківські виписки, витяги з журналу реєстрації виданих довіреностей, звіти про витрачання матеріалів, лімітні картки, акти оприбуткування, накладні на відпуск матеріалів та запасних частин для виробничих потреб, акти здачі-приймання виконаних робіт, калькуляції вартості 1 машино-години експлуатації котка та автогрейдера, акти приймання виконаних підрядних робіт, відомості ресурсів /т.1 а. с. 97-185/. Вказані обставини знайшли своє відображення у акті перевірки.

В той же час, під час дослідження вказаних документів судом було встановлено наступне.

За матеріалами справи між позивачем, КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (в якості Покупця) та ТОВ "Анга" (в якості Продавця) 17 червня 2008 року був укладений договір купівлі-продажу № 21/59А.

Відповідно до вказаного договору предметом купівлі-продажу став товар -зубці ріжучі W6HR у кількості згідно заявки за ціною 35,00 грн з ПДВ за одиницю товару, який ТОВ "Анга" зобов'язувалося поставити на склад КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" згідно заявки протягом двох календарних днів з моменту отримання предоплати за товар, а останнє з названих підприємств- його прийняти та оплатити безготівковим шляхом на умові предоплати. Сторони договору погодили, що транспортування здійснюється за рахунок Продавця.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані наступні документи:

- рахунок від 08.07.2008 № 44 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, накладну від 08.07.2008 № 47 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, податкову накладну від 08.07.2008 № 47 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн; лімітну картку на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб за липень 2008 року № 27, журнал довіреностей /т. 1 а. с. 105/;

- рахунок від 30.07.2008 № 58 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, виписку банку від 31.07.2008 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, накладну від 31.07.2008 № 54 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, податкову накладну від 31.07.2008 № 55 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн; лімітну картку на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб за серпень 2008 року № 30, витяг з журналу доручень від 31.07.2008 на ОСОБА_10, актом від 30.07.2008 про приход металолому;

- рахунок від 26.08.2008 № 53 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, виписку банку від 22.08.2008 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, накладну від 26.08.2008 № 59 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, податкову накладну від 26.08.2008 № 59 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн; лімітну картку на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб за вересень 2008 року, витяг з журналу доручень від 31.07.2008 на ОСОБА_10, акт від 30.08.2008 про приход металолому;

- рахунок від 23.09.2008 № 83 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, виписку банку від 23.09.2008 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, накладну від 23.09.2008 № 79 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, податкову накладну від 23.09.2008 № 81 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн; лімітну картку на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб за жовтень 2008 року, акт від 30.10.2008 про приход металолому;

- рахунок від 28.10.2008 № 94 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, виписку банку від 29.10.2008 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, накладну від 28.10.2008 № 93 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, податкову накладну від 28.10.2008 № 94 на загальну суму 10 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 1750,00 грн, витяг з журналу доручень від 29.10.2008 на ОСОБА_10, лімітну картку на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб за квітень 2009 року, актом від 30.04.2009 про приход металолому.

Також між позивачем, КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління"(в якості Покупця) та ТОВ "Анга"(в якості Продавця) 05 травня 2008 року був укладений договір купівлі-продажу № 17/44А.

Відповідно до вказаного договору предметом купівлі-продажу став товар - адгезійна добавка WЕТFІХ-ВЕ у кількості 380 кг загальною вартістю 10 807,20 грн /з ПДВ - 1801,20 грн/, який ТОВ "Анга" зобов'язувалося поставити на склад КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" протягом двох календарних днів з моменту підписання договору, а останнє з названих підприємств - його прийняти та оплатити безготівковим шляхом протягом трьох днів з моменту отримання рахунку продавця за поставлений товар. Сторони договору погодили, що транспортування здійснюється за рахунок Продавця. Строк дії договору -до 30.05.2008.

Позивачем на виконання вказаного договору надано наступні документи:

- рахунок від 08.07.2008 № 43 на загальну суму 5403,60 грн, в тому числі ПДВ - 900,60 грн; накладну від 08.07.2008 № 46 на загальну суму 5403,60 грн, в тому числі ПДВ - 900,60 грн, на товар кількістю 190 кг, податкову накладну від 08.07.2008 № 46 на загальну суму 5403,60 грн, в тому числі ПДВ - 900,60 грн, виписку банку від 08.07.2008 на загальну суму 5403,60 грн, в тому числі ПДВ - 900,60 грн;

- рахунок від 25.09.2008 № 86 на загальну суму 10807,20 грн, в тому числі ПДВ - 1801,20 грн; накладну від 25.09.2008 № 84 на загальну суму 10 807,20 грн на товар кількістю 380 кг, в тому числі ПДВ - 1801,20 грн, податкову накладну від 25.09.2008 № 84 на загальну суму 10807,20 грн, в тому числі ПДВ - 1801,20 грн, виписку банку від 26.09.2008 на загальну суму 10807,20 грн, в тому числі ПДВ - 1801,20 грн;

- накладну на внутрішнє переміщення адгезійної добавки кількістю 190 кг від 31.07.2008 № ДР-0000420, накладну на внутрішнє переміщення адгезійної добавки кількістю 380 кг від 30.09.2008 № ДР-00004678, звіти про расход матеріалів за липень, вересень, жовтень 2008 року.

Так, з накладної, виписаної ТОВ "Анга" від 08.07.2008 № 46 на загальну суму 5403,60 грн, в тому числі ПДВ - 900,60 грн, на товар кількістю 190 кг вбачається, що товар було отримано представником позивача ОСОБА_10 по дорученню № 07552203 від 09 липня 2008 року, тобто до накладної внесено відомості, які, на момент її складання, не могли бути відомі. Аналогічним чином ТОВ "Анга" оформлена і накладна № 47 від 08 липня 2008 року на загальну суму 10 500 грн., в тому числі ПДВ - 1 750 грн., на товар кількістю 300 шт., в які також зазначено, що товар було отримано представником позивача ОСОБА_10 по дорученню № 2П3N075552 від 09 липня 2008 року.

Вказане суперечить вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно якої первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, позивачем було неправомірно віднесено до складу витрат суму в розмірі 3 313 грн., а також неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму в розмірі 2 650,6 грн.

На підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ "Анга" товарів за вказаними договорами позивач надав суду лімітні картки на відпуск зі складу матеріалів та запасних частин для виробничих потреб, акти про приход металолому, накладні на внутрішнє переміщення адгезійної добавки, звіти про расход матеріалів, копії яких містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, позивачем підтверджено факт придбання позивачем у ТОВ "Анга" товарів, що, у свою чергу, є підставою для віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 8 801,20 грн. до складу податкового кредиту, віднесення до складу витрат суми у розмірі 11664 грн. та в силу положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України приймаються судом як належний доказ у справі.

Також, між позивачем, КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (в якості Замовника) та ТОВ "Крембудінвест" (в якості Виконавця) 02 грудня 2008 року був укладений договір на виконання послуг № 110/08.

Предметом вказаного договору стала послуга з надання виконавцем замовнику катку моторного та автогрейдеру згідно попередньої заявки для виконання робіт по укорочуванню та плануванню основ та покриттів. Вартість 1 маш/год визначається калькуляцією та може коригуватися. Вартість послуг по договору становить 23 040 грн. Доставка катка на об'єкт проводиться технікою виконавця, витрати по цих послугах оплачує замовник. Послуги надаються після сплати авансу. Розмір авансу - за домовленістю сторін. Замовник сплачує вартість наданих послуг згідно калькуляцій та наданого рахунку.

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав: рахунок від 09.12.2008 № 09/12 на загальну суму 23 040,00 грн., в тому числі ПДВ - 3840,00 грн, акт здачі-приймання виконаних робіт б/н та б/д на загальну суму 23 040,00 грн, в тому числі ПДВ - 3840,00 грн, виписку банку від 09.12.2008 на загальну суму 23 040,00 грн, в тому числі ПДВ - 3840,00 грн, калькуляції вартості 1 машино-години експлуатації катка 7 т та автогрейдера /т. 1 а. с. 179-180/, податкову накладну від 09.12.2008 № 693 на загальну суму 23 040,00 грн, в тому числі ПДВ - 3840,00 грн. Згідно з податковою накладною товарно-транспортні витрати складають 0,00 грн., калькуляцію вартості 1 машино-години експлуатації котка та автогрейдера б/н та б/д.

Будь-яких доказів щодо оплати позивачем витрат на доставку катка на об'єкт, як це передбачено умовами договору, суду не надано, а із наданої суду податкової накладної від 09.12.2008 та № 693 вбачається, що витрати на доставку катка до вартості послуг не включені.

З наданої позивачем податкової накладної від 09.12.2008 № 693 /т. 1 а. с. 178/ вбачається, що позивачем придбано у ТОВ "Крембудінвест" послуги катка 7 т у кількості 64 години роботи вартістю 7200 грн. та послуги автогрейдера у кількості 60 годин роботи вартістю 12 000 грн.

Придбання послуг котка та автогрейдера у ТОВ "Крембудінвест" позивач обґрунтовував необхідністю виконання договору, укладеного між позивачем (генпідрядник) та Управлінням житлово-комунального господарства (замовник) на капітальний ремонт вул. 60-річчя Жовтня від пров. Г. Бреста до вул. Леніна. На підтвердження виконання вказаних робіт позивач надав до суду акт за формою КБ-2в № 18-1-07-2-3 за грудень 2008 року /т. 1 а. с. 181/. Згідно відомості ресурсів до акту виконаних робіт № 18-1-07-2-3 за грудень 2008 року позивачем під час виконання ремонтних не використовувались послуги катка масою 7 тонн. Натомість позивач використав послуги катка дорожнього самохідного вібраційного, масою 2,2 т у кількості 4,61571 маш-год, катка дорожнього самохідного з гладкими вальцями НД110 фірми "НАММ" масою 10,6 т у кількості 73,758986 маш-год, катка дорожнього самохідного вібраційного ґрунтового НАММ 3011 Д масою 8 т у кількості 28,905036 маш-год. Отже жодних доказів з використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ "Крембудінвест" послуг катка масою 7 т позивачем ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду справи не надано.

Стосовно ж використання послуг автогрейдера у власній господарській діяльності позивач посилався на акт за формою КБ-2в № 18-1-07-2-3 за грудень 2008 року /т. 1 а. с. 181/, згідно з відомістю ресурсів до якого позивачем під час проведення ремонтних робіт використано 16,929184 маш-год роботи автогрейдера середнього типу, потужність 99 кВТ (135 к. с.). В той же час, жодних доказів використання послуг автогрейдера, придбаних у ТОВ "Крембудінвест", в повному обсязі у власній господарській діяльності позивачем до суду не надано.

Також, згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає, що підприємство -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що вартість, придбаних у ТОВ "Крембудінвест", послуг автогрейдера, відповідно до калькуляції вартості 1 машино-години експлуатації автогрейдера /т. 1 а. с. 180/, складає 240 грн. за 1 маш-год. В той же час, як вбачається з акту за формою КБ-2в № 18-1-07-2-3 за грудень 2008 року /т. 1 а. с. 181/ вказані послуги були продані позивачем за ціною 159 грн. 84 коп., тобто за ціною нижчою за ціну придбання, що, в свою чергу, свідчить про є економічну недоцільність вказаної операції. Позивачем іншого під час розгляду справи з посиланням на належні та допустимі докази доведено не було.

За таких обставин, позивачем було неправомірно віднесено до складу витрат суму в розмірі 4800 грн., а також неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму в розмірі 3840 грн.

Між позивачем, КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (в якості Покупця) та ТОВ "Нефтекор-СК" (в якості Продавця) 04 червня 2008 року був укладений договір купівлі-продажу № 17/06-59.

Відповідно до вказаного договору, предметом купівлі-продажу став товар - кратон D-1101CM у кількості 2600 кг загальною вартістю 59 800, 01 грн /з ПДВ - 9966,67 грн/, який ТОВ "Нефтекор-СК" зобов'язувалося поставити на склад КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" протягом трьох календарних днів з моменту отримання передоплати, а останнє з названих підприємств - його прийняти та оплатити безготівковим шляхом на умові предоплати. Сторони договору погодили, що транспортування здійснюється за рахунок Продавця.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до суду надані наступні документи:

- рахунок від 08.07.2008 № 99 на загальну суму 16 560,00 грн, в тому числі ПДВ - 2760,00 грн; накладну від 08.07.2008 № 102 на загальну суму 16560,00 грн, в тому числі ПДВ - 2760,00 грн, на товар кількістю 720 кг, податкову накладну від 08.07.2008 № 102 на загальну суму 16560,00 грн, в тому числі ПДВ - 2760,00 грн, виписку банку від 08.07.2008 на загальну суму 16560,00 грн, в тому числі ПДВ - 2760,00 грн., журнал виданих довіреностей /т. 1 а. с. 105/;

- рахунок від 23.09.2008 № 92/09 на загальну суму 50000,02 грн, в тому числі ПДВ - 8333,34 грн; накладну від 23.09.2008 № 91/09 на загальну суму 50 000,02 грн, в тому числі ПДВ - 8333,34 грн на товар кількістю 2000 кг, податкову накладну від 23.09.2008 № 92/09 на загальну суму 50000,02 грн, в тому числі ПДВ - 8333,34 грн, виписку банку від 23.09.2008 на загальну суму 50000,02 грн, в тому числі ПДВ - 8333,34 грн,

- рахунок від 29.10.2008 № 102/10 на загальну суму 22500,00 грн, в тому числі ПДВ - 3750,00 грн; накладну від 29.10.2008 № 105/10 на загальну суму 22500,00 грн, в тому числі ПДВ - 3750,00 грн, на товар кількістю 900 кг, податкову накладну від 29.10.2008 № 105/10 на загальну суму 22500,00 грн, в тому числі ПДВ - 3750,00 грн, виписку банку від 28.10.2008 на загальну суму 22500,00 грн, в тому числі ПДВ - 3750,00 грн.;

Так, з накладної, виписаної ТОВ "Нефтекор-СК" від 08.07.2008 № 102 на загальну суму 16560 грн, в тому числі ПДВ - 2760 грн, на товар кількістю 720 кг вбачається, що товар було отримано представником позивача ОСОБА_10 по дорученню № 075551 від 09 липня 2008 року, тобто до накладної внесено відомості, які, на момент її складання, не могли бути відомі.

До того ж, вказане суперечить вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно якої первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, позивачем було неправомірно віднесено до складу витрат суму в розмірі 3450 грн., а також неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму в розмірі 2760 грн.

На підтвердження використання придбаного товару у господарській діяльності позивач надав: накладну на внутрішнє переміщення кратону кількістю 2000 кг від 30.09.2008 № ДР-0000670, звіт про расход матеріалів за вересень 2008 року; накладну на внутрішнє переміщення кратону кількістю 900 кг від 31.10.2008 № ДР-0000811, звіт про расход матеріалів за жовтень та листопад 2008 року.

За таких обставин, позивачем підтверджено факт придбання позивачем у ТОВ "Нефтекор-СК" товарів, що, у свою чергу, є підставою для віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 12083 грн. до складу податкового кредиту, віднесення до складу витрат суми у розмірі 15104 грн. та в силу положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України приймаються судом як належний доказ у справі.

03 лютого 2009 року між позивачем, КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (в якості Покупця) та ТОВ "Італ-плюс" (в якості Продавця) був укладений договір купівлі-продажу № 1103-09/48.

Оглянувши цей договір, суд відзначає, що предметом купівлі-продажу став товар - запасні частини до асфальтозмішувачів різних модифікацій у кількості згідно виставлених рахунків загальною вартістю 99 000,00 грн, який ПП "Італ-плюс" зобов'язувалося передати у власність КП "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління", а останнє з названих підприємств - його прийняти та оплатити безготівковим шляхом на підставі рахунку Продавця на умовах попередньої оплати або протягом 10 днів після поставки товару. Сторони договору погодили, що поставка товару здійснюється на умовах ЕХW- самовивіз протягом 5 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати від Покупця.

На виконання положень вказаного договору позивачем надано до суду наступні документи: рахунок-фактура від 13.02.2009 № 133 на загальну суму 37 796,39 грн, в тому числі ПДВ - 6299,40 грн; видаткову накладну від 13.02.2009 № 142 на загальну суму 37 796,39 грн, в тому числі ПДВ - 6299,40 грн, податкову накладну від 13.02.2009 № 142 на загальну суму 37 796,39 грн, в тому числі ПДВ - 6299,00 грн, виписку банку від 25.02.2009 на загальну суму 37 796,39 грн, в тому числі ПДВ - 6299,40 грн.

Позивач на підтвердження використання придбаних товарів у власній господарській діяльності надав накладну на внутрішнє переміщення запасних частин від 27.02.2009 № ДР-0000126, лімітні картки.

Тому, суд робить висновок, що за наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товарів та використання їх у власній господарській діяльності, позивачем було дотримано вимоги закону з реалізації права на податковий кредит з придбання товарів, що підтверджується матеріалами справи. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.

Таким чином, наявні у справі докази в їх сукупності, надають підстави для висновку про реальність господарських взаємовідносин між позивачем та ПП "Італ-плюс" з придбання товарів, і, відповідно, правомірності віднесення позивачем до складу витрат суми у розмірі 7874,25 грн. та до складу податкового кредиту суми у розмірі 6299 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування правомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень з підстав нікчемності правочинів, укладених позивачем з вказаними вище контрагентами, податковий орган посилався на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, на реєстрацію суб'єктів господарювання на підставну особу, на відсутність суб'єктів господарювання за місцезнаходженням та юридичною особою, відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів та виробничого обладнання.

Разом з цим, умовами договорів, укладених позивачем (покупцем) з ТОВ «Анга» та ТОВ «Нефтекор-СК», було передбачено, що транспортування товару здійснюється за рахунок продавця; господарські операції між позивачем та ТОВ «Крембудінвест» і ТОВ «Нефтекор-СК» мали місце у липні-жовтні 2008 року, тоді як перереєстрація вказаних товариств на ОСОБА_9 відбулася 20 травня 2009 року та 04 грудня 2008 року відповідно; недотримання сторонами умов, визначених у договорі, тягне за собою відповідальність, визначену таким договором або цивільним законодавством, проте не свідчить про безтоварність господарських операцій.

Також, суд зауважує, що самого по собі факту відсутності товарно-транспортних накладних при перевезенні товару та при факті оприбуткування покупцем товару і наявності інших первинних бухгалтерських документів не достатньо для висновку про виключення витрат на оплату вартості товарно-матеріальних цінностей зі складу валових витрат та позбавлення позивача права на податковий кредит, оскільки товарно-транспортні накладні є обов'язковими для застосування відправниками та одержувачами вантажів, позаяк є підставою для проведення розрахунків за договором перевезення, тоді як у даному випадку не оцінюється правомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за операціями з перевезення товарно-матеріальних цінностей.

Недоліки в заповненні реквізитів первинних бухгалтерських документів, не роблять такі документи недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка їх видала, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції тощо.

Крім іншого, відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обґрунтування правомірності прийнятих рішень, посилався на те, що вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 жовтня 2009 року у справі №1-503/2009 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 200, частиною 2 статті 358 Кримінального кодексу України, та встановлено підроблення документів податкової звітності та платіжних документів ТОВ «Нефтекор-СК», ТОВ «Крембудінвест» та ТОВ «Анга».

Разом з цим, суд вказує, що такі обставини можуть бути підтверджені вироком суду про визнання осіб, які укладали договори та склали первинні документи, які містять відомості про господарські операції, зокрема, щодо виконання (невиконання) сторонами умов договорів купівлі-продажу № 17/44А від 05 травня 2005 року та № 21/59А від 17 червня 2008 року, купівлі-продажу № 17/06-59 від 04 червня 2008 року, договору на виконання послуг № 110/08 від 02 грудня 2008 року.

Зокрема, суд зауважує, що договори від імені ТОВ «Анга» були підписані ОСОБА_7, довір від імені ТОВ «Нефтекор-СК» був підписаний ОСОБА_12, договір від імені ТОВ «Крембудінвест» був підписаний ОСОБА_3

В той же час, вказаний вирок не містить посилання на те, що вказані особи (як керівники зазначених суб'єктів господарювання) та, відповідно, ТОВ «Нефтекор-СК», ТОВ «Крембудінвест» і ТОВ «Анга» умисно ухилялися від сплати податкових зобов'язань які виникли за оспорюваними договорами, укладеними з позивачем.

До того ж, як слідує з вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 05 жовтня 2009 року у справі №1-503/2009, судом не було встановлено підробку документів по господарським операціям ТОВ «Нефтекор-СК», ТОВ «Крембудінвест», ТОВ «Анга» з позивачем за період, що перевірявся.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товарів (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи сторонами не доведено, на підставі належних доказів, факту узгодженості дій позивача з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на включення понесених витрат до складу валових та у праві на податковий кредит.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати

податкові повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 15 січня 2010 року № /0/47 та від 24 березня 2010 року № /1/946 в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності (міста або району), у розмірі 50 970 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 33 980 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 990 грн.;

податкові повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 15 січня 2010 року № /0/48 та від 24 березня 2010 року № /1/947 в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (роботах, послугах), у розмірі 46 775 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 27 183 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 19 592 грн.;

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (ідентифікаційний код 0333233) судові витрати у розмірі 1 (одна) гривня 70 (сімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький