Справа № 2-а-5232/11
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5232/11
Провадження № 6-а/761/23/2015
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Звонцовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про зміну способу та порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. Постановою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2012 року скасовано. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії виходячи із середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 17 червня 2011 року.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист від 17.05.2013 року по справі № 2-5232/11. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно повідомлення Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 19.08.2013 № 20316/12 встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 17.06.2011 в сумі 975,81 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, доплат та надбавок до них компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначає, що бюджетні призначення на проведення компенсаційних виплат для забезпечення виконання судових рішень у Державному бюджеті на 2014 рік не передбачено, у зв'язку з чим, боржником рішення суду самостійно не виконується з незалежних від нього причин. Таким чином, відсутні правові підстави для застосування до боржника штрафних санкцій, передбачених ст.89 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на викладене, державний виконавець просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення, а саме встановити такий порядок його виконання за якого стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 975,81 грн. грн.

Державний виконавець в судове засідання на розгляд подання про зміну способу та порядку виконання рішення не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, в поданні просив розглядати його у відсутність державного виконавця або представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києвів судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Надав до суду заперечення на подання державного виконавця. Зазначив, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду до цього часу не виконана так, як державним виконавцем не проведено всіх заходів необхідних для своєчасного і повному обсязі виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно ч.2 ст. 263 КАС України, визначено, зокрема, що суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалі ВАСУ від 12.02.14р. у справі К/800/598/14р.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення подання державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 167, 186, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про зміну способу та порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про перерахунок та виплату пенсії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва потягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи апеляційної інстанції.

Суддя: