Справа № 805/796/15-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Справа №805/796/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 16-20

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.07.1995 року він був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. Службу проходив в ОСОБА_4 УМВС України в Донецькій області. Останнім місцем роботи позивача є посада начальника Миколаївського відділення міліції ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району).

26.12.2014 року групою працівників МВС України було проведено перевірку стану дотримання дисципліни та законності в Миколаївському ВМ ОСОБА_4 ГУ МВС України в Донецькій області, за результатами якої складено довідку та наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області № 441 о/с від 29.12.2014 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за порушення дисципліни.

Позивач вважає своє звільнення не законним та зазначає що, він до 13.01.2015 року щоденно здійснював свої службові обовязки, здійснював владні функції начальника відділення, отримував зброю, при чергуванні, як представник керівництва ОСОБА_4 здійснював перевірку ізолятора тимчасового утримання та інше. Із 13.01.2015 року по 25.02.2015 року ОСОБА_1 знаходився на лікарняному.

25.02.2015 року позивач збирався приступити до виконання своїх обовязків, але у відділі кадрів йому повідомили, що його звільнено з органів внутрішніх справ. Наказ про звільнення ОСОБА_4 ГУ МВС був отриманий 16.01.2015 року.

В цей же день позивача ознайомили із спірними наказом та видали трудову книжку.

Не погодившись зі своїм звільненням позивач подав позовну заяву до суду, в який просив скасувати наказ Головного управління МВС України в Донецькій області від 29.12.2014 року № 441 о/с. Поновити на посаді начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району). Стягнути зі ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) середній заробіток за час вимушеного прогулу із 29.12.2014 по день прийняття рішення суду.

21 травня 2015 року позивач через канцелярію суду надав уточнення позовної заяви, де крім первинних вимог, просив скасувати наказ Головного управління МВС України в Донецькій області від 29.12.2014 року № 2201 «Про порушення службової дисципліни начальником Миколаївського ВМ ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) майором міліції ОСОБА_1 та заходи реагування».

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідачів заперечувала проти адміністративного позову, при цьому зазначила, що у грудні 2014 року до УКЗ ГУМВС в області з ДВБ МВС України надійшла довідка за фактом перевірки мобільною групою МВС України стану дотримання дисципліни і законності в Миколаївському ВМ ОСОБА_4 (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) ГУМВС України в Донецькій області.

ВІОЗ УКЗ ГУМВС в Донецькій області за цим фактом проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що 26.12.2014 року мобільною групою МВС України у складі працівників ДКЗ, ДВБ та ГШ здійснено перевірку стану дотримання дисципліни та законності в Миколаївському ВМ (м. Миколаївка) ОСОБА_4 (з обслуговування міста Словянськ таСловянського району).

26.12.2014 року, прибувши о 9-00 годині до Миколаївського ВМ, перевіряючими мобільної групи МВС України було встановлено, що приміщення відділення зачинене, на виклики через омофон підрозділу та оклики, ніхто не відповідав. У звязку з цим було прийнято рішення проникнути на територію підрозділу через паркан.

Проникнувши на територію внутрішнього двору Миколаївського ВМ ОСОБА_4 (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району), перевіряючі, шляхом вільного доступу, пройшли через службовий вхід до приміщення відділення міліції, де зафіксували відсутність на місцях будь-кого з особового складу.

У подальшому, під час огляду було виявлено, що двері практично всіх службових приміщень відкриті. Зокрема, в черговій частині працював телевізор, на письмовому столі виявлено ключі від сейфу колишньої кімнати озброєння, службових кабінетів та гаражних боксів. Відкривши ключем службовий сейф, працівниками мобільної групи МВС України було виявлено два спецзасоби ПР 73, які були вилучені та в подальшому передані начальнику ОСОБА_4 (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Під час проведення службового розслідування посадовими особами ГУМВС в області були встановлені допущені ОСОБА_1 порушення вимог:

- пункту 2 статті 10 Закону України «Про міліцію» - виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством. Незважаючи на те, що ця вимога є однією з основних завдань міліції, позивач її проігнорував.

- Статті 7 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, обєктивною; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування майно. ОСОБА_1 зазначені вимоги належним чином не виконував, що і призвело до виявлених порушень.

- Статті 8 Дисциплінарного статуту щодо обовязків начальника та персональної відповідальності за стан службової дисципліни. Позивач, як керівник, знаючи дані вимоги, проігнорував їх та поступив всупереч чинному законодавству.

- Пунктів 2.2, 4.1 (розділ III) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, щодо загальних правил службового спілкування працівника ОВС, моральних основ служби та моральних зобовязань працівника ОВС. Зокрема: професійний обовязок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності. Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обовязку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобовязання, а саме: бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності. Бездоганне виконання моральних зобовязань забезпечує право працівника на суспільну довіру, повагу, визнання і підтримку громадян. Неухильне дотримання норм цих Правил є важливим чинником якісного виконання працівником оперативно-службових завдань, необхідною умовою суспільної довіри та підтримки діяльності ОВС.

Просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідачів, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Так, наказом № 33 від 31.07.1995 року позивача прийнято на службу до органів внутрішніх справ та направлено для проходження служби до ОСОБА_4 УМВС України в Донецькій області.

Останнім місцем роботи ОСОБА_1 була посада начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району).

29.12.2014 року Головним управлінням МВС України в Донецькій області був прийнятий наказ № 2201 «Про порушення службової дисципліни начальником Миколаївського ВМ ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) майором міліції ОСОБА_1 та заходи реагування»

Наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області № 441 о/с від 29.12.2014 року позивача звільнено за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Керуючись статтею 21 Закону України «Про міліцію» працівник міліції має право оскаржити до суду прийняті щодо нього рішення службових осіб органів внутрішніх справ, якщо вважає, що вони ущемляють його гідність і особисті права.

Позивач не погоджується із вказаними наказами відповідачів та вважає, що спірними наказами порушуються його права, свободи та інтереси, у звязку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Предметом доказування в цій справі є правомірність застосування до позивача п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ щодо звільнення його з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Правовідносини, повязані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до статті 18 названого Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної бланкетної норми постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби за порушення дисципліни.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед них є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Статуту передбачений порядок накладення дисциплінарних стягнень.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтями 16 та 18 цього Статуту встановлений строк накладення дисциплінарних стягнень та їх виконання відповідно.

Аналізуючи доводи відповідача щодо правомірності наказів ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року № 2201 та № 441 о/с від 29.12.2014 року, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Підставою для прийняття спірного наказу стало неналежне виконання позивачем функціональних обовязків, порушення дисципліни, ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Порядок проведення службового розслідування встановлений наказом міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 року.

Так, перевіряючи в довідці зазначили, що коли 26.12.2014 року о 09-00 вони приїхали до Миколаївського ВМ, то встановили, що приміщення відділення було зачинене, на виклики через домофон підрозділу, що знаходився біля воріт ніхто не відповідав, у звязку з чим, вони прийняли рішення проникнути на територію підрозділу через паркан, а проникнувши на територію двору, перевіряючи шляхом вільного доступу пройшли через службовий вхід до приміщення міліції, де було зафіксовано відсутність особового складу. В черговій частині перевіряючи знайшли на письмовому столі ключі від сейфу, якими вони відчинили сейф та в ньому знайшли два спецзасоби ПР-73.

Як вбачається із рапорту позивача, перевіряючи проникли до приміщення відділення зламавши вхідні двері та замок.

Крім того, судом встановлений факт, який не спростований представником відповідачів, що у відділенні не має чергової частини, та чергового, зброя не зберігається, телефону 102 у відділенні не має, будь яких наказів про те, що у відділенні повинні постійно знаходитись працівники не існує.

Також, перевіряючи в черговій частини вилучили дублюючий журнал ЄО з матеріалами за 21.12.2014 року, журнал обліку окремих доручень, папку-накопичувач цих доручень та протокол допиту свідка ОСОБА_5, при цьому будь-яких процесуальних документів щодо вилучення зазначених документів представником відповідачів не надано.

Також, вищезазначеною довідкою не встановлено, які порушення були допущені зазначеною обставиною.

На підтвердження викладеного, суб'єктом владних повноважень надано висновок службового розслідування за фактом перевірки стану дотримання дисципліни та законності в Миколаївському ВМ (м. Миколаївка) ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянськ та Словянського району) від 26.12.2014 року, яким за виявлені суттєві недоліки при перевірці службових приміщень та несення служби співробітниками Миколаївського ВМ (м. Миколаївка) ОСОБА_4 ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянськ та Словянського району), направлені матеріали перевірки стану дотримання дисципліни та законності в Миколаївському ВМ (м. Миколаївка) ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянськ та Словянського району) до ВІОС УКЗ ГУМВС області для прийняття рішення.

На підставі вищезазначеного висновку ГУ МВС України в Донецькій області провело своє службове розслідування за фактами порушень виявлених у ході перевірки мобільною групою МВС України стану дотримання дисципліни і законності в Миколаївському ВМ ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області від 28.12.2014 року, яким за особисту недисциплінованість, порушення вимог п. 2 ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7,8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 2.2, 4.1. (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012р., вимог наказу МВС України № 818 від 1996 року, за порушення вимог п.п. 1.5., 1.6.2., 9.1. та 9.2. Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військах та навчальних закладах МВС України затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 року № 940, що виразилось у неповному та несвоєчасному інформуванні керівництва ОСОБА_4 ГУМВС в Донецькій області (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) майора міліції ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі по тексту Дисциплінарний статут) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього же статуту визначено, що з метою з зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особі рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового й начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення, є надзвичайним заходом дисциплінарного впливу.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів дає підстави вважати, що за загальним правилом будь-яке притягнення особи до дисциплінарної відповідальності (як у відносинах публічно і служби, так і у звичайних трудових відносинах) має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для застосування дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службового розслідування встановлений наказом міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 р. (надалі «Порядок»).

Відповідно до п. 3.3 вказаного Порядку розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Відповідно до п. 6.2.1 виконавець (службова особа органу внутрішніх справ, якій доручено проведення службового розслідування) має право одержувати письмові пояснення від осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування , а також інших працівників органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 6.2.2. виконавець службового розслідування зобовязаний у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обовязковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Факт відмови від надання пояснення відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування.

Виконавець, який проводив службове розслідування, є відповідальним за повноту, усебічність і обєктивність висновку службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування було проведено старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області підполковником міліції ОСОБА_6, але акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення складено іншою особою, що суперечить Порядку.

Відповідно до п. 6.3 Порядку, особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право отримувати інформацію про підстави проведення такого службового розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження, щодо обєктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи, яка його проводить.

Відповідно до п. 6.3.6 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Відповідно до п. 8.3 Порядку в описовій частині висновку службового розслідування викладається встановлені при проведенні службового розслідування відомості, в тому числі, і наслідки (їх тяжкість) дисциплінарного проступку, наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи та їх наслідками.

Зі змісту оскаржених наказів вбачається, що відповідач вказує на порушення позивачем п. 2 ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України», п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012, вимог наказу МВС України № 818 від 1996 р, вимог пунктів 1.5, 1.6.2, 9.1 та 9.2 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ МВС України, затвердженої МВС України від 22.10.2012 р. № 940.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про міліцію» міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги

працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Відповідно до п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012 р. дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обовязком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання та працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обовязку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобовязання:

- визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності;

бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби;

- ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми;

- бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час припинення правопорушення, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоровя людей;

- виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи;

зберігати і примножувати службові традиції органів внутрішніх справ..

Відповідно до п.п. 1.5, 16.2, 9.1 та 9.2 Інструкції про оперативне інформування в органах внутрішніх справ, внутрішніх військах та навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22.10.2012 р.:

Інформування про кримінальні правопорушення та інші події здійснюється виключно через чергові частини.

Начальники ГУМВС, УМВС, міськрайлінорганів: організовують негайну попередню доповідь телефоном до чергової частини вищого ОВС, територіального командування внутрішніх військ МВС України наявної інформації про кримінальні правопорушення та інші події.

Спецповідомлення до МВС України, ГУМВС, УМВС готується у послідовності відповідно до п. 9.1.

Текст спецповідомлення викладається в діловому стилі із зазначенням розділових знаків. Для змістового поділу частин тексту з різним значенням мають застосовуватися абзаци. Дані про учасників події зміщуються від початку рядка на два абзацні відступи. Про відсутність певних даних слід зазначити в тексті

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугував висновок службового розслідування за фактами порушень, виявлених у ході перевірки мобільною групою МВС України стану дисципліни і законності в Миколаївському ВМ ОСОБА_4 ГУМВС України в Донецькій області від 28.12.2014 р., копія якого міститься у матеріалах справи.

Так, з висновку службового розслідування вбачається, що на підставі наказів МВС України від 01.12.2014 р. № 2508 о/с дск та від 02.12.2014 № 2509 о/с дск 26.12.2014 р. о 9.00 мобільна група МВС України прибула для перевірки дотримання стану дисципліни і законності до Миколаївського МВ ОСОБА_4

Перевіряючими було встановлено, що приміщення відділення зачинене, на виклики через домофон підрозділу та оклики голосом, ніхто не відповідав, в звязку із чим, перевіряючи ми було прийняте рішення проникнути на територію підрозділу через паркан.

Проникнувши на територію внутрішнього двору Миколаївського ВМ, перевіряючи, шляхом вільного доступу пройшли до приміщення відділення міліції.

В приміщення чергової частини перевіряючими було вилучено дублюючий журнал ЄО у порушення вимог 1.5, 16.2, 9.1 та 9.2 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ МВС України, затвердженої МВС України від 22.10.2012 р. № 940 з матеріалами за 21.12.2014 р. (15470, 15474), журнал обліку окремих доручень та папку-накопичувач цих доручень, який не передбачений зазначеною інструкцією. Також ОСОБА_1 не проінформував керівництво ОСОБА_4 про дану подію.

Також, перевіряючими під час огляду службового двору було встановлено, що в службовому боксі № 2 знаходиться автомобіль Mercedes-Benz С230, д. н. АН4548НЕ, який не є службовим та відповідно до вимог наказу МВС України № 818 -1996 р. не повинен був зберігатись у службовому боксі.

Як встановлено в судовому засіданні, чергова частина в Миколаївському МВ була ліквідована ще в 2009 р., зброя у відділенні не зберігається, реєстрація повідомлень, заяв про правопорушення, злочини та інші здійснюється через чергову частину ОСОБА_4, матеріали за 21.12.2014 р. (15470, 15474), які були виявлені під час перевірки були зареєстровані в ЄО ОСОБА_4 21.12.2014 р. відповідно до вимог п. 2.1, 2.2 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ МВС України, затвердженої МВС України від 22.10.2012 р. № 940 та в подальшому були передані ОСОБА_1 для виконання. Про будь-які інші події, заяви тощо, які б були вказані в дублюючому журналі, але не були б зареєстровані в ОСОБА_4 відповідач ні в службовому розслідуванні, ні в наданих суду документів не вказує.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази спростовують посилання відповідачів про порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 1.5, 16.2, 9.1 та 9.2 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ МВС України, затвердженої МВС України від 22.10.2012 р. № 940.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 орендує у Миколаївської міської ради будівлю за адресою: м. Миколаївка, пров. Октябрьський, 7, в якій розташований Миколаївській відділ міліції. Гаражні бокси, які розташовані рядом із будівлею міліції в оренду ОСОБА_4 не передавались та не є службовими гаражами. Відповідно до листа Миколаївської міської ради № 02-14/04 від 06.01.2015 р. вказані гаражі є власністю громади м. Миколаївка.

Отже, транспортний засіб Mercedes-Benz С230, д. н. АН4548НЕ, який не є службовим, не зберігався у службових боксах, у звязку із чим спростовуються доводи відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог наказу МВС України № 818 від 1996 р.

У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1, виявив неповагу, зухвалість, порушуючи вимоги ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012, ст. 10 ЗУ «Про міліцію», вимог наказу МВС України № 818-1996, що виразилось у зберіганні речового доказу автомобіля Mercedes-Benz С230, д. н. АН4548НЕ, у службовому боксі. Повідомив, що буде оскаржувати дії перевіряючи до вищестоящих інстанцій, оскільки вважає їх дії перевищенням владних повноважень.

Також, порушенням ОСОБА_1 вимог ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012 як зазначено у службовому розслідуванні є те, що ОСОБА_1 прибувши на місце перевірки, не представившись, у командній формі, застосовуючи зухвалий тон, запросив перевіряючи у свій кабінет, де звинуватив перевіряючих у замовному характері перевірки та погрожував викликати на свою підтримку представників військових формувань, та звинуватив перевіряючи в самоуправстві та пошкодженні замків на службових приміщеннях і сейфах.

В наказі ГУМВС України в Донецькій області № 2201 від 22.12.2014 р., відповідач не мотивував порушення ОСОБА_1 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012 неповагою до перевіряючи та зухвалою поведінкою.

В запереченнях проти позовних вимог ОСОБА_1, ГУМВС України в Донецькій області мотивує порушення позивачем вимог ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012 тим, що він не дотримувався законодавства та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів начальників, не дотримувався норм професійної та службової етики, не сприяв начальникам у зміцненні службової дисципліни, не забезпечував законність та статутний порядок, не беріг та не підтримував в належному стані передане майно.

Таким чином, відповідач ГУМВС в Донецькій області в різних документах по різному трактує порушення ОСОБА_1 вищезазначених норм.

При проведенні службового розслідування не було витребувано жодного пояснення від присутніх осіб про зухвалу поведінку ОСОБА_1 під час перевірки. Надані відповідачем ГУМВС України в Донецькій області пояснення осіб, отримані ще під час перевірки Миколаївського МВ мобільною групою МВС не містять доказів некоректної поведінки ОСОБА_1

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти того, що позивачем були порушені вимоги ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що службове розслідування проводилось із 27 по 28 грудня 2014 р. старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області підполковником міліції ОСОБА_6, який жодного пояснення від причетних до перевірки осіб не одбирав, жодних документів не витребовував.

Також, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог п. 3.3 Порядку проведення службового розслідування встановленого наказом міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 р. розслідування проводилось без участі безпосереднього начальника порушника.

В порушення вимог п. 6.3.6 Порядку висновок службового розслідування був затверджений 28.12.2014 р. начальником ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_7 без отримання від ОСОБА_1 письмового пояснення.

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновок про порушення позивачем п. 2 ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст. ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України», п. п. 2.2, 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012, вимог наказу МВС України № 818 від 1996 р, вимог пунктів 1.5, 1.6.2, 9.1 та 9.2 Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ МВС України, затвердженої МВС України від 22.10.2012 р. № 940 не знайшов підтвердження під час вирішення справи, що свідчить про безпідставність спірних наказів.

Як вже зазначалось, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності має бути обґрунтованим, а рішення про таке стягнення винесеним в порядку та строки встановлені Дисциплінарним статутом.

Судом встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмові пояснення, оскільки пояснення, копії яких надано відповідачем, відібрано від позивача 26.12.2014 р., ще до проведення службового розслідування, позивача не ознайомлено з висновком службового розслідування, тобто суд вбачає наявними ознаки порушення порядку накладання дисциплінарних стягнень.

Також необхідно зазначити, що позивач до 13.01.2015 року щоденно здійснював свої службові обовязки, здійснював владні функції начальника відділення, отримував зброю, при чергуванні, як представник керівництва ОСОБА_4 здійснював перевірку ізолятора тимчасового утримання тощо, про що не заперечував представник відповідачів, а тому ця обставина не потребує доказуванню.

Отже, порушення відповідачем засад, основних принципів та порядку проведення службових розслідувань та накладання дисциплінарних стягнень, як наслідок тягне за собою скасування винесеного із порушенням законодавства рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про скасування лише пункту 1 наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 29.12.2014 № 2201, а також скасування наказу № 441 о/с в частині звільнення ОСОБА_1

При цьому, у відповідності до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що з 29.12.2014 позивачу грошове забезпечення не виплачується.

З огляду на викладене, суд вбачає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району), та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: з 29.12.2014 по день поновлення на роботі.

Згідно п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114 (із змінами та доповненнями) встановлено, що, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду, особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Порядок та умови грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499.

Згідно п.1.6. Інструкції, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 3.5.2. Інструкції встановлено, що особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Згідно ст.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, цей порядок застосовується у разі, зокрема: вимушеного прогулу.

Виходячи з вимог п.п.5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, суд визначає середній заробіток наступним чином.

Відповідно до довідки ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області № 15/7003 від 12.06.2015 року, грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці складало 13288,13 грн. Середнє грошове забезпечення на час звільнення за останні два місяці складало 6644, 07 грн. Середньоденне грошове забезпечення на час звільнення складало 217, 84 грн.

Період вимушеного прогулу у даному випадку становить з 30 грудня 2014 року до 25 червня 2015 року.

Період з 30 грудня 2014 року по 25 червня 2015 року містить 120 робочих днів, а тому загальний розмір грошового утримання яке слід стягнути на користь позивача становить 26140 (двадцять шість тисяч сто сорок) гривень 80 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі зазначеної норми суд вважає необхідним допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 6644,07 (шість тисяч шістсот сорок чотири) гривні 07 коп.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Словянськ та Словянського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді задовольнити частково.

Скасувати п. 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 29.12.2014 року № 2201 «Про порушення службової дисципліни начальником Миколаївського ВМ ОСОБА_4 ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування міста Словянська та Словянського району) майором міліції ОСОБА_1 та заходи реагування».

Скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 29.12.2014 року № 441 о/с «Про звільнення ОСОБА_1 за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування м. Словянська та Словянського району), з 26 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 29.12.2014 року по 25.06.2015 року) в сумі 26140 (двадцять шість тисяч сто сорок) гривень 80 коп., з обовязковим утриманням податків і зборів згідно діючого законодавства.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) з 26 червня 2015 року та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць у сумі 6644 (шість тисяч шістсот сорок чотири) грн.07 коп. (з обовязковим утриманням податків і зборів згідно діючого законодавства) підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 червня 2015 року.

Повний текст постанови складений 30 червня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексуадміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.