Справа № 808/2862/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ОСОБА_1

17 червня 2015 року 12 год. 20 хв. Справа № 808/2862/15 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С..,

за участю: секретаря судового засідання Ємельянової А.С.;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

третьої особи ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, третя особа ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується суд) надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» (далі іменується позивач) до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 14.04.2015 №34040904 про призначення зберігачем описаного й арештованого майна боржника актами опису та арешту майна від 08.04.2015, 09.04.2015, 10.04.2015 ОСОБА_5 (призначеного на посаду 17.09.2014 згідно наказу № 93-к).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова від 14 квітня 2015 року, якою старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління призначив виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_5 зберігачем описаного й арештованого майна боржника за актами опису та арешту майна від 08.04.2015, 09.04.2015, 10.04.2015 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що за три дні опису майна відповідачем, в.о. директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_5 був присутній на виконавчих діях, але пропозиції та акту на підпис для прийняття на відповідальне зберігання майна відповідач не надавав, а сам ОСОБА_5 не надавав згоди на призначення його відповідальним зберігачем. Також зазначає, що відповідач виніс постанову про призначення відповідального зберігача 14 квітня 2015 року, а надіслав її 11 травня 2015 року, тобто через місяць після призначення, що не відповідає строкам повідомлення сторін виконавчого провадження.

Ухвалою судді від 12.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.06.2015.

17.06.2015 в судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_6, надав письмові заперечення на адміністративний позов (вх. №25207 від 17.06.2015) та заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском позивачем десятиденного строку звернення до суду з позовом. Зокрема, зазначив, що представник позивача ОСОБА_7 28.04.2015 та 30.04.2015 на прийомі у державного виконавця ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі з постановою про призначення в.о. директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_5 відповідальним зберігачем за актами опису та арешту майна від 08.04.2015, 09.04.2015, 10.04.2015. Крім того, зазначив про те, що посилання позивача в адміністративному позові на те, що постанова про призначення відповідального зберігача від 14 квітня 2015 року начебто надіслана на адресу позивача 11 травня 2015 року не відповідають дійсності, оскільки згідно копій з журналу вихідної кореспонденції оспорювана постанова направлялась на адресу Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» 14.04.2015. Враховуючи викладене, просив адміністративний позов залишити без розгляду.

В судове засідання 17.06.2015 прибула представник позивача ОСОБА_7, яка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила про те, що, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №34040904, з постановою про призначення в.о. директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_5 відповідальним зберігачем за актами опису та арешту майна від 08.04.2015, 09.04.2015, 10.04.2015 вона не ознайомлювалась, оскільки остання в матеріалах виконавчого провадження була відсутня. Крім того, зазначає, що копія конверту від Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, долучена позивачем до позовної заяви, є достатнім доказом дотримання позивачем строків звернення з позовом до суду. Враховуючи зазначене, просила у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 розгляд клопотання про залишення позовної заяви без розгляду залишив на розсуд суду.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 17.06.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Як передбачено частиною першою статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 181 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно наданих представником відповідача матеріалів виконавчого провадження №34040904, постанова від 14.04.2015 про призначення відповідального зберігача разом з копіями актів опису, за якими директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_5 призначено відповідальним зберігачем, направлена на адресу останнього супровідним листом від 14.04.2015 №2745-4/11 за підписом в.о. Начальника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_8

Відповідно до наданого представником відповідача витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції вбачається, що постанова державного виконавця про призначення відповідального зберігача направлена на адресу позивача 14.04.2015.

Згідно вимог частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, єдиним доказом направлення постанов державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», є журнал реєстрації вихідної кореспонденції, які направляються простою кореспонденцією.

Крім того, згідно заяви представника Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» від 23.04.2015 та акту державного виконавця від 28.04.2015 вбачається, що позивач ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження №340940904.

Доказів того, що на час ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження, постанова від 14.04.2015 №34040904 про призначення зберігачем описаного й арештованого майна боржника актами опису та арешту майна від 08.04.2015, 09.04.2015, 10.04.2015 ОСОБА_5В була відсутня в матеріалах виконавчого провадження позивачем не надано.

Таким чином, будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено та не надано відповідних доказів.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до частин першої та другої статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 року, 27.02.1980 року).

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 100 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, третя особа ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до статей 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Лазаренко