Справа № 803/2291/13-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2013-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/2291/13-a

УХВАЛА

про повернення судового збору

15 листопада 2013 року Справа № 803/2291/13-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕП» про повернення судового збору у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕП» до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” (далі – позивач, ТзОВ “НЕП”, підприємство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі – відповідач, інспекція, Луцька ОДПІ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08 серпня 2013 року №905-19.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП” до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги – задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасувано податкову вимогу Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 08 серпня 2013 року №905-19.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП” судовий збір у розмірі 458,80 грн.

На адресу суду 14 листопада 2013 року від позивача надійшла заява від 14 листопада 2013 року, в якій останній просить суд повернути зайво сплачений судовий збір (а.с.44).

Розглянувши заяву позивача про повернення судового збору, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення на підставі нижчевикладеного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ “НЕП” за подання даного позову платіжним дорученням від 15 лютого 2013 року №384 сплатило судовий збір у розмірі 2 294,00 грн. (а.с.2).

Однак, станом на день звернення до суду (04 листопада 2013 року) була чинна редакція Закону України «Про судовий збір» зі змінами внесеними згідно Закону України від 19 вересня 2013 року N 590-VII (а.с.3).

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє з 23 жовтня 2013 року), за подання до адміністративного суду позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Згідно Закону України «Про державний бюджету України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2013 року становить 1 147,00 грн.

Враховуючи той факт, що розмір майнових вимог у справі становив 1 935 872,87 грн. (розмір грошового зобов’язання згідно податкової вимоги від 08 серпня 2013 року №905-19), тому при поданні даного позову судовий збір мав становити 458,80 грн., яка за рішенням суду (постанова від 11 листопада 2013 року) стягнута з Державного бюджету України на користь товариства.

З наведеного убачається, що ТзОВ «НЕП» надмірно сплатило судовий збір у сумі 1 835,20 грн. (2 294,00 грн. - 458,80 грн.).

За правилами пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки позивач платіжним дорученням від 24 жовтня 2013 року №160 сплатив на 1835,20 грн. більше судового збору, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», тому суд дійшов висновку, що вказану суму слід повернути останньому.

При цьому, суд вважає за необхідне роз’яснити ТзОВ «НЕП», що порядок повернення судового збору за рішеннями судів органами Державної казначейської служби України встановлений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (далі – Порядок).

Відповідно до пункту 6 Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Оскільки за правилами пункту 6 Порядку повернення судового збору можливе без оригіналу розрахункового документу, тому суд дійшов висновку, що оригінал платіжного доручення від 24 жовтня 2013 року №160 слід залишити у справі, видавши підприємству копію зазначеного розрахункового документу.

Керуючись частиною другою статті 89, частиною четвертою статті 122, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Оригінал платіжного доручення від 24 жовтня 2013 року №160 залишити в адміністративній справі Волинського окружного адміністративного суду №803/2291/13-а, видавши Товариству з обмеженою відповідальністю «НЕП» засвідчену копію вищезазначеного розрахункового документу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню окремо від судового рішення за результатам розгляду справи не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на судове рішення за результатом розгляду справи.

Суддя В.І. Смокович