Справа № 826/7922/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7922/14 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А
30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Мамчура Я.С,
суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.
при секретарі: Гімарі Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача Київського міського військового комісаріату на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2014 року - позов задоволено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.
Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України від 21 серпня 2004 року № 553 позивач був звільнений з лав Збройних Сил України за п. 67, п.п. «в» у зв`язку зі скороченням штатів та направлений для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного військового комісаріату м. Києва.
03 квітня 2013 року позивачем отриманий протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 18 березня 2013 року, згідно з яким вирішено про відсутність правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги.
Так, 17 березня 2014 року позивач повторно звернувся до Департаменту фінансів Міністерства оборони України із заявою про нарахування одноразової грошової допомоги. Проте, заяву повернуто позивачу у зв`язку з тим, що на засіданні комісії 13 березня 2013 року зазначене питання вирішено.
Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж: через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 було затверджено "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (далі - Порядок). Вказаною постановою КМУ, було закріплено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюються згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2011 року рішенням МСЕК позивач був визнаний інвалідом 2-ої групи довічно, в результаті захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що оскільки наказом Міністра оборони України від 21 серпня 2004 року № 553 позивач був звільнений з лав Збройних Сил України за п. 67, а ІІ група інвалідності була встановлена 01 лютого 2011 року, у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», у разі каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог цієї норми Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2007 року №284 «Про затвердження Порядку та умов призначень виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році» (далі Постанова КМУ №284).
За правилами п.п.3 п.2 вказаної Постанови, грошова допомога виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності II групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 54-х місячного грошового забезпечення.
Розрахунок розміру одноразової грошової допомоги проведений відповідно до порядку та умов, передбачених п.п.3 п.2, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №284, виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу, відсоткової надбавки за вислугу років, 90-відсоткової надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилання відповідача на те, що на позивача не поширюється дія статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та постанову КМУ від 21 лютого 2007 року №284 - є безпідставними, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 41 вказаного Закону пов`язується не з фактом звільнення військовослужбовця зі служби, а з часом встановлення інвалідності звільненого зі служби військовослужбовця, яка настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.
Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, суд
Апеляційну скаргу відповідача Київського міського військового комісаріату - залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2014 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя: Я.С. Мамчур
Судді: О.О. Шостак
І.Л. Желтобрюх
Ухвалу складено у повному обсязі 03.07.2015.
Головуючий суддя Мамчур Я.С
Судді: Шостак О.О.
Желтобрюх І.Л.