Справа № 808/1768/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року 16:04Справа № 808/1768/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Заболотньої Н.ІО. та представників

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод«Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.03.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» (далі позивач, ПАТ «Днапроспецсталь») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі відповідач, СДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2015 на суму 57 816 грн. 46 коп.

Ухвалою суду від 02.04.2015 відкрито провадження по зазначеній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.04.2015.

Ухвалою суду від 28.04.2015 провадження у справі зупинялося за клопотанням відповідача до 26.05.2015.

26.05.2015 провадження у справі поновлено.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що у відповідача були відсутні законні та обґрунтовані підстави для нарахування пені за надходження валютної виручки з порушенням встановлених Національним банком України строків по контрактах, укладених з нерезидентом. В даному випадку, вина ПАТ «Дніпроспецсталь» щодо несвоєчасного продажу уповноваженим банком валюти на міжбанківському валютному ринку та несвоєчасне зарахування коштів у національній валюті на поточний рахунок підприємства, відсутня, оскільки повернення валюти в Україну відбулось у строки, встановлені ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків іноземній валюті» №185, а обов'язок з продажу валюти на міжбанківському валютному ринку України покладений не на підприємство, а на уповноважений банк, як на суб'єкта міжбанківського валютного ринку. Так, нерезидент платіжним дорученням №1643 від 29.12.2014 перерахував грошові кошти в сумі 28 796 000 рос. рублів., зарахування яких відбулось в AT«Ощадбанк» 29.12.2014. Проте, банком, в порушення вищенаведених норм обов'язковий продаж та зарахування коштів на поточний рахунок підприємства відбувся лише 06.01.2015, що не є виною підприємства. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях. Зазначив, що висновки податкової про порушення позивачем ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» - надходження валютною виручки надійшла з порушенням встановлених Національним банком України строків по контракту №1190015/06 від 22.11.2014 є обґрунтованими, а тому спірне податкове повідомлення - рішення є законним та правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 26.05.2015 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 16.02.2014 по 20.02.2015 фахівцями відповідача проведена документальна виїзна позапланова перевірка ПАТ Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» () з питання дотримання вимог валютного законодавства по контракту №1190015/06 від 22.11.2005, який укладений з ТОВ «ТД «Дніпроспецстль-М», Росія за період з 30.09.2014 по 01.06.2015 та контракту №20002 від 09.01.2014 з «DSSInternationalSA», Швейцарія за період з 09.12.2014 по 05.01.2015.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 26.05.2015 №42/28-04-46/00186536.

У розділі 4 «Висновок» акту перевірки зазначено: «Перевіркою ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» не встановлено порушень. Ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі Закон України №185) - надходження валютною виручки - надійшла з порушенням встановлених Національним банком України строків по контракту №1190015/06 від 22.11.2014».

Позивачем були подані до відповідача заперечення на акт перевірки від 04.03.2015 №115-68.

Відповідно до відповіді СДПІ від 12.03.2015 №1513/10/28-04-46 заперечення позивача залишенні без задоволення.

На підставі матеріалів перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2015, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання за платежем: «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобовязань 21081000» у розмірі 57 815 грн. 46 коп.

Із розрахунку грошового зобов'язання наданого позивачу до акту перевірки, грошові кошти в іноземній валюті за поставками, оформленими ВМД №112030000/2014/017436 від 30.09.2014, №112030000/2014/017429 від 30.09.2014, №112030000/2014/017469 від 30.09.2014, граничний строк сплати яких настав 29.12.2014, надійшли 06.01.2015, з порушенням встановлених Національним банком України строків.

Не погодившись з винесеним спірним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративним позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України №185 виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною 3 ст. 1 Закону України визначено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктом 3 Постанови «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», затвердженої Правлінням Національного банку України 16.11.2012 N475, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 2 Постанови Національного банку України №758 від 01.12.2014 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» на період з 03 грудня 2014 року до 03 березня 2015 року встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 75 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання» (далі - розподільчий рахунок).

Уповноважений банк зобов'язаний здійснити обов'язковий продаж надходжень в іноземній валюті згідно з вимогами цього пункту та в установленому Національним банком України розмірі: без доручення клієнта; не пізніше ніж на наступний робочий день після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

Так, як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна»м.Запоріжжя, Україна (Продавець), та ТОВ «Торговельний дім «Дніпроепецсталь-М», Російська Федерація, (Покупець, нерезидент) укладено контракт купівлі - продажу №1190015/06 від 22.11.2014. У відповідності до умов контракту ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» зобов'язується продати, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити металопродукцію.

30.09.2014 ПАТ «Дніпроспецсталь» відвантажив в адресу ТОВ «Торговий дім «Дніпроспецсталь-М» товар на загальну суму 63063877,65 рос.руб., що підтверджує оформленими митними деклараціями: ВМД №112030000/2014/017436 від 30.09.2014, №112030000/2014/017429 від 30.09.2014, №112030000/2014/017469 від 30.09.2014.

Відповідно до п.4.1 контракту оплата товару здійснюється наступним чином:

Після узгодження специфікації Продавець виставляє рахунок на загальну вартість узгодженого замовлення.

Покупець здійснює авансовий платіж в розмірі 30% вказаної в рахунку вартості партії товару банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця на протязі 7 банківських днів з моменту передачі по факсу рахунку на передплату.

Залишок 70% Покупець оплачує банківським переказом на рахунок Продавця на протязі 5 банківських днів з моменту факсимільного повідомлення Продавця про готовність товару (партії товару) до відвантаження на складі Продавця. Остаточний розрахунок здійснюється по рахункам, виставленим Продавцем на момент відвантаження.

Як було встановлено матеріалами справи, нерезидент платіжним дорученням №1643 від 29.12.2014 перерахував грошові кошти в сумі 28 796 000 рос. рублів., зарахування яких відбулось в AT«Ощадбанк» 29.12.2014.

Проте, банком, в порушення вищенаведених норм обов'язковий продаж та зарахування коштів на поточний рахунок підприємства відбувся лише 06.01.2015, що на думку податкового органу є порушенням ст.1 Закону України №185 з боку ПАТ «Дніпроспецсталь», внаслідок чого згідно із розрахунком відповідача, розмір пені за вказаним контрактом складає 57 815,46 грн.

Такий висновок податкового органу, суд вважає необґрунтованим, оскільки зі змісту наведених норм вбачається, що саме на уповноважений банк, яким в даному випадку був AT«Ощадбанк» було покладено обов'язок з повернення коштів підприємству шляхом продажу валюти на міжбанківському валютному ринку без доручення клієнта не пізніше ніж на наступний робочий день після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №1084-р вбачається, що 29, 30 та 31 грудня 2014 року є робочими днями.

Таким чином, суд вважає, що саме банк був зобов'язаний виконати обов'язки щодо продажу валюти в установлені строки, а підприємство позивача жодним чином не могло вплинути на виконання банком його обов'язку.

Крім того, п.5.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003. №492 (далі Інструкція №492), визначено, що поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання, зокрема для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України.

Кошти в іноземній валюті, перераховані з-за кордону нерезидентом, зараховуються на поточні рахунки резидентів - юридичних осіб через розподільчі рахунки (п. 5.3 Інструкції №492).

Отже, розподільчі рахунки, як транзитні, використовуються виключно банківськими установами при перерахуванні певних видів доходів в іноземній валюті на поточні рахунки клієнтів.

Також, суд враховує, що Постановою Правління НБУ від 10.08.2005 №281 затверджено Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, норми якого, зокрема, стосуються операцій з продажу суб'єктами міжбанківського валютного ринку коштів в іноземній валюті (випадки передбачені розділом III). Суб'єктами ринку, відповідно до пункту 4 розділу І цього Положення, є уповноважені банки, уповноважені фінансові установи.

Таким чином, ПАТ «Дніпроспецсталь» не є суб'єктом ринку в розумінні цього нормативно-правового документу.

Отже, в даному випадку, суд не вбачає наявність вини з боку ПАТ «Дніпроспецсталь» щодо несвоєчасного продажу уповноваженим банком валюти на міжбанківському валютному ринку та несвоєчасного зарахування коштів у національній валюті на поточний рахунок підприємства,оскільки повернення валюти в Україну відбулось у строки, встановлені ст.1 Закону України №185, а обов'язок з продажу валюти на міжбанківському валютному ринку України покладений не на підприємство, а на уповноважений банк, як на суб'єкта міжбанківського валютного ринку.

Також, згідно з розрахунком відповідача пеню було розраховано за порушення строків на підставі частини 1 статті 4 Закону України №185, відповідно до якої порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Проте, ч.2 ст.4 Закону №185 встановлює, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією приТоргово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Як свідчать надані позивачем докази, які були надані до позовної заяви на підтвердження сум заборгованості, 10.12.2014 ПАТ «Дніпроспецсталь» було подано до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України позовну заяву про стягнення з ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь-М», Росія, вартості неоплаченого товару у розмірі 242 826 692,84 російських рублів, в тому числі за поставками, оформленими ВМД №112030000/2014/017436 від 30.09.2014, №112030000/2014/017429 від 30.09.2014, №112030000/2014/017469 від 30.09.2014.

11.12.2014 Міжнародним комерційним арбітражним судом при торгово-промисловій палаті України справу за позовом ПАТ «Дніпроспецсталь» до ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь- М», Росія про стягнення 242 826 692,84 російських рублів прийнято до провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України №185, у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом».

Пунктом 2 статті 32 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» від 24.02.1994 №4002-ХІІ третейський суд приймає постанову про припинення арбітражного розгляду, коли, зокрема, позивач відмовляється від своєї вимоги, якщо тільки відповідач не висуне заперечень проти припинення розгляду і третейський суд не визнає законний інтерес відповідача в остаточному врегулюванні спору.

Із зазначених норм вбачається, що підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону №185, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

На думку суду, аналогічні наслідки мають наставати і у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв'язку з тим, що нерезидент виконав зобов'язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

Отже, підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. Зокрема, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог у зв'язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування резиденту пені відсутні.

Аналогічного висновку дійшов, також Верховний Суд України у рішеннях: від 13.02.2012 у справі за позовом Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Катех-Електро» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання недійсним рішення; від 27.02.2012 у справі за позовом ВАТ «Дніпроважмаш» до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Отже, у даному випадку, суд вважає, що покладення юридичної відповідальності у вигляді нарахування пені щодо повернення коштів уповноваженим банком на поточний рахунок позивача не у строк, визначений вищевказаними законодавчими актами, є протиправним та таким, що суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки ПАТ «Дніпроспецсталь» вчинив усі необхідні дії для стягнення боргу з нерезидента за зовнішньоекономічним контрактом, що виключає можливість застосування відповідачем до позивача відповідальності за недотримання строків передбачених Закону України №185.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність правопорушення з боку позивача, у звязку з чим спірне рішення є необґрунтованими та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17 березня 2015 року №.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко