Справа № 813/1658/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року справа № 813/1658/15

12 год. 36 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Зубач С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом першого заступника прокурора міста Львова ОСОБА_4 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне підприємство «Грааль ДЛД-12», дитячо-юнацької спортивної школи Буревісник з кінного спорту про визнання протиправною та скасування ухвали, -

в с т а н о в и в :

перший заступник прокурора міста Львова ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства Грааль ДЛД-12, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати ухвалу Львівської міської ради №4259 від 19.01.2015р. Про звільнення у 2015р. від сплати орендної плати за землю релігійних громад, благодійних організацій, навчальних закладів та підприємств в частині затвердження п.9 додатку до неї щодо звільнення приватного підприємства Грааль ДЛД-12 від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Стрийській, 119.

Ухвалою суду від 30.04.2015р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача дитячо-юнацьку спортивну школу Буревісник з кінного спорту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою міста Львова проведено перевірку законності ухвал Львівської міської ради, за результатами якої встановлено, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 19.01.2015 року №4259 прийнято рішення про звільнення приватного підприємства «Грааль ДЛД-12» від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Стрийській, 119 на період 2015 року, що, в свою чергу, суперечить вимогам земельного законодавства в частині регулювання справляння орендної плати за земельні ділянки. У зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що приймаючи оскаржену ухвалу Львівська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Жодних порушень інтересам держави завдано не було, оскільки приватне підприємство «Грааль ДЛД-12» користується земельною ділянкою не державної, а комунальної власності, кошти, від сплати яких звільнено підприємство, не зараховуються у державний бюджет, а отже, ненадходження коштів у бюджет міста Львова не зачіпає інтереси держави у сфері земельних відносин. Крім того, зазначила, що фактичним користувачем майна, власником якого є ПП «ГРААЛЬ ДЛД-12», а також користувачем земельної ділянки, на якій розташоване таке майно, є дитячо-юнацька спортивна школа «Буревісник» з кінного спорту.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне підприємство «Грааль ДЛД-12» подала до суду пояснення, суть яких зводиться до підтримки позиції відповідача у справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача дитячо-юнацька спортивна школа Буревісник з кінного спорту суду письмових пояснень щодо позовних вимог не подала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства «Грааль ДЛД-12» в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача дитячо-юнацька спортивна школа Буревісник з кінного спорту явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про прокуратуру" предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, що видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є: наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. У вказаній нормі Закону також передбачено, що однією із форм представництва прокурором є звернення до суду з позовами (заявами, поданнями).

Конституційний Суд України у Рішенні від 08.04.1999 (справа № 1-1/99) зазначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво на будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України, прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому вказаним Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

У зв'язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор, відповідно до ст. 60 КАС України, у цьому випадку набуває статусу позивача.

В силу положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може звернутися до суду і в тому випадку, якщо подання про усунення виявлених порушень не вносилося.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про подання прокурором позову у порядку, спосіб та з підстав, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 9 Додатку «Перелік релігійних громад, благодійних організацій, навчальних закладів та підприємств, які звільняються у 2015 році від сплати орендної плати за землю в частині платежів, що надходять до міського бюджету м.Львова» до ухвали Львівської міської ради №4259 від 19.01.2015р. Про звільнення у 2015р. від сплати орендної плати за землю релігійних громад, благодійних організацій, навчальних закладів та підприємств приватне підприємство Грааль ДЛД-12 звільнено від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Стрийській, 119.

Вважаючи, що відповідачем безпідставно звільнено приватне підприємство Грааль ДЛД-12 від сплати орендної плати за землю, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом про визнання протиправним та скасування ухвали в цій частині.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної виконавчої влади.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, вказаним та іншими законами. Виключно до компетенції міських рад належить, зокрема, прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 15 закону України «Про оренду землі» до істотних умов договору оренди землі належить, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю згідно з нормами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 14.1.136 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно п.п. 288.1, 288.2, 288.3, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником земельної ділянки є орендар земельної ділянки, а об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до компетенції міських рад віднесено розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Положеннями статті 80 Земельного кодексу України передбачено, що територіальні громади, які реалізують право власності на землю через органи місцевого самоврядування, є суб'єктами права власності на землю, що є комунальною власністю, а відповідно до ст. 83 зазначеного Кодексу, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

Судом встановлено, що між Львівською міською радою (орендодавець) та приватним підприємством «Грааль ДЛД-12» (орендар) на підставі ухвали Львівської міської ради від 29.05.2008р. №1841 укладено договір оренди землі від 18.07.2008р. з строком дії на пять років до 29.05.2013р. Згідно з вказаним договором орендарю надається в користування земельна ділянка, яка знаходиться по вул. Стрийській, 119 для обслуговування будівель кінно спортивної бази «Буревісник».

15.12.2014р. дитячо-юнацька спортивна школа Буревісник з кінного спорту звернулася до міського голови м.Львова ОСОБА_5 із зверненням №17 щодо звільнення приватного підприємства «Грааль ДЛД-12» від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Стрийській, 119 на період 2015 року, обґрунтувавши таке звернення тим, що приватне підприємство «Грааль ДЛД-12» є власником будівель по вул.. Стрийській, 119. На підставі договору від 01.08.2007 року №01 (зі змінами від 29.12.2014 року) приватне підприємство «Грааль ДЛД-12» передало приміщення для утримання коней по вул. Стрийській, 119 в безоплатне користування дитячо-юнацькій спортивній школі Буревісник з кінного спорту, яка є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю з кінного спорту та займається підготовкою спортивного резерву для збірної команди України з кінного спорту.

Згідно з п. 1.2 Договору оренди від 01 серпня 2007 року орендар буде проводити відшкодування вартості орендної плати за землю, комунальні послуги(електропостачання та водопостачання).

Відповідно до п.2 ухвали Львівської міської ради №1841 від 29.05.2008 року «Про користування ПП «Грааль ДЛД-12» земельною ділянкою по вул. Стрийській, 119 у м.Львові, приватному підприємству «Грааль ДЛД-12» передано земельну ділянку площею 3,5098 на вулиці Стрийській, 119 в оренду для обслуговування будівель кінно-спортивної бази «Буревісник».

Отже, фактичним користувачем майном, власником якого є ПП «Грааль ДЛД-12», а також користувачем земельної ділянки, на якій розміщене це майно, є дитячо-юнацька спортивна школа «Буревісник» з кінного спорту.

За результатами розгляду вказаного звернення Львівська міська рада прийняла ухвалу від 19.01.2015 року №4259, відповідно до положень якої, ПП «Грааль ДЛД-12» звільнено від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Стрийська, 119 на період 2015 року.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що виконання оскаржуваної ухвали завдасть шкоди економічним інтересам держави, оскільки звільнення підприємства від сплати орендної плати за землю на 2015 рік призведе до недоотримання державним бюджетом коштів у повній мірі, виходячи з того, що п. 3 зазначеної ухвали зобов'язано Департамент фінансової політики Львівської міської ради врахувати втрати від наданої пільги при формуванні міського бюджету м. Львова на 2015 рік. В листі Департамента фінансової політики Львівської міської ради від 04.06.2015 року №4-22-127 вказано, що при формуванні проекту міського бюджету м. Львова на 2015 рік враховано прогнозні втрати доходів від надання пільг від сплати орендної плати за землю, в тому числі приватному підприємству «Грааль ДЛД-12».

Суд також враховує і те, що договір оренди земельної ділянки між Львівською міською радою та приватним підприємством «Грааль ДЛД-12» закінчився ще у 29.05.2013р.. При цьому, останнім подано необхідні документи для продовження строку дії договору, що підтверджується пояснювальною запискою Директора департаменту економічної політики Львівської міської ради до оскарженої ухвали та листом управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради від 31.01.2015р. №4-2408-158. В судовому засіданні представники відповідача та приватного підприємства «Грааль ДЛД-12» підтвердили, що договір оренди земельної ділянки не продовжений.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України право власності чи право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадяни та юридичні особи набувають за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом або за результатами аукціону, отже з моменту набуття права власності чи права користування земельною ділянкою, у громадян та юридичних осіб, згідно ст. 206 Земельного кодексу України виникає обов'язок щодо плати за землю, оскільки використання землі в Україні є платним, а об'єктом плати є земельна ділянка.

Пунктами 282.1.3, 281.1.8 ст. 282 Податкового кодексу України передбачено число юридичних осіб, які звільняються від сплати земельного податку, зокрема:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, органи прокуратури, заклади, установи та організації, спеціалізовані санаторії України для реабілітації, лікування та оздоровлення хворих, військові формування утворені відповідно до законів України, збройні сили України та Державна прикордонна служба України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

- дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форм власності і джерел фінансування, заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Водночас, відповідно до пункту 284.3 статті 284 Податкового кодексу України якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території. Ця норма не поширюється на бюджетні установи у разі надання ними будівель, споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренду) іншим бюджетним установам, дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам не залежно від форм власності і джерел фінансування. Тобто, у разі надання бюджетними установами будівель, споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренду) загальноосвітнім навчальним закладам незалежно від форми власності і джерел фінансування податок під такими будівлями (їх частинами) з урахуванням прибудинкової території не сплачується.

Таким чином, із врахуванням встановлених обставин у справі суд вважає, що рішення відповідача щодо звільнення приватного підприємства «Грааль ДЛД-12» від сплати орендної плати за землю на 2015 рік, є правомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України та вимог Закону України «Про судовий збір» судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 01 липня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик