Справа № 2-а-8285/11
Суддя: Сєрікова О. О.
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8285/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Віслогузовій Т.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення разової грошової допомоги, як інваліду війни за 2011 рік та недоотриманих сум на оздоровлення за 2011 рік, -

В С Т А Н О В И В :

21 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно висновку МСЕК йому встановлено 2 групу інвалідності, повязану з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому був наданий статус ветерана війни ( 3 група інвалідності). Цим Законом йому передбачена щорічна грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 5 травня кожного року. Фактично відповідач виплатив йому у 2011 році 580 грн. Вважає, що відповідач недоплатив йому щорічну допомогу, як інваліду війни за 2011 рік у сумі 764х8= 6112 -580 =5532 грн.

Він вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідач користувався не законами, а підзаконними нормативно-правовими актами і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі ніж це передбачено законодавством.

Просить визнати дії Управління праці і соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної грошової допомоги на оздоровлення як інваліду війни незаконними. Стягнути з відповідача недоплачену щорічну допомогу як інваліду війни за 2011 рік у розмірі 5532 грн.

Також позивач в позові вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Він набув право на одержання щорічної компенсації на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну компенсацію значно меншому розмірі, в результаті чого за 2011 рік недоплата складає 960х5-120 грн. = 4860 грн. Просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути недоотриману суму на оздоровлення у розмірі 4860 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни вплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України Про державний бюджет України. З метою реалізації положень даного Закону, Кабінетом міністрів України прийнято постанову «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №177 від 18.02.2004 року, якою встановлено, щороку до 10 квітня виділяти кошти Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої цим законом, у розмірах встановлених Законом України Про державний бюджет на відповідний рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується», встановлені розміри грошової допомоги інваліду війни 2 групи і ці суми виплачувалися. Що стосується виплат сум на оздоровлення, то вони повинні бути виплачені протягом року, оскільки рік ще не закінчився, підстав для стягнення немає. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить (віднесений) до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії А №149073 с від 24.12.2009 року та відповідно до висновку МСЕК №054325 від 14.12.2009 року його визнано інвалідом другої групи безстроково, захворювання повязане з виконанням обовязків військовослужбовців по ЛНА на ЧАЕС (а.с.6 зв. бік).

Судом встановлено, що 29.04..2011 року позивач звертався з заявою до начальника УПСЗН м.Дружківка про здійснення перерахунку разової грошової допомоги за період 2011 року та щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, однак листом начальника УПСЗН Дружківського міської ради від 06.05.2011 року йому в цьому було відмовлено (а.с.7).

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення разової грошової допомоги за 2011 року, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 року ( з подальшими змінами та доповненнями) до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обовязків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув статуту інваліда війни 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б №5397816 від 15.12.2009 року.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.17-1 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок утримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення грошової допомоги як інваліду війни за 2011 рік, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки на момент виплати позивачу разової допомоги, була відновлена дія частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України №367-XIY від 25.12.1998 року, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком, II групи вісім мінімальних пенсій за віком, III групи - сім мінімальних пенсій за віком, то позовні вимоги щодо стягнення щорічної грошової допомоги до 05 травня як інваліду 3 групи за 2011 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного.

З 01 січня 2004 року набрав чинності закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IY від 09 липня 2003 року, який відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом «Про державний бюджет України на 2011 рік», прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність з 01 травня 2011 року складав 7764 грн. Таким чином розмір грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік як інваліду війни 2 групи становить 8 мінімальних пенсій за віком, що становить 764 грн.х8= 6112 грн.

З урахуванням отриманої позивачем щорічної разової допомоги до 5 травня за 2010 рік в сумі 580 грн., стягненню підлягає 6112грн. 580 грн. =5532 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2011 рік, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми виплат.

Встановлений у 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.07.1996 року № 836 та постанова Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Пункту 28 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", текст статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був викладений в такій редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Згідно рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року ці зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнанні неконституційними. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дружківське управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо відмови позивачу у виплаті допомоги на оздоровлення за 2011 рік з урахуванням положень ст. 48 ЗУ «Про статс і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» є незаконними.

Відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік, розмір мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2011 року становить 960 грн.

Таким чином, розмір допомоги на оздоровлення, яка повинна бути стягнута з УПСЗН м. Дружківка складає: 960 грн.х5= 4800 грн.

З урахуванням виплаченої суми 120 грн. сума стягнення складає 4800 120 = 4680 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих сум на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни період 2011 року задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни за 2011 рік незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни за 2011 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у сумі 5532 грн., та недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до абзаці 4 частини 4 статті 48 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік у сумі 4680 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складання у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частина проголошена в судовому засіданні 14 липня 2011 року. Постанова складена в повному обсязі в нарадчій кімнаті 18 липня 2011 року.

Суддя: О. О. Сєрікова