Справа № 453/1760/14-а,2-а/453/6/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року № 876/4788/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області, третя особа Державне підприємство «Сколівське лісове господарство» про визнання неправомірними дій та зобовязання призначити пенсію,

встановив:

28.11.2014 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в Сколівському районі Львівської області у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить визнати протиправним дії відповідача та зобовязати його призначити позивачу пенсію за вислугою років на підставі п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 16.03.1993 був прийнятий у Сколівський держлісгосп на посаду водія автокрана 5-го розряду і фактично з 1993 року по 2008 рік працював машиністом-кранівником, після чого був переведений на посаду водія лісовозної автомашини, а згодом - слюсаря лісовозної дороги. У жовтні 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років (переведення на пенсію за вислугу років) і мав намір залишати робоче місце, однак листом від 14.10.2014 за вих. № 5590/03-44 останнім повідомлено його про те, що відповідно до пункту «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри, безпосередньо зайняті на лісозаготівлі і лісосплаві - за Списком професій посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, при наявності спеціального стажу роботи у чоловіків після досягнення 55-ти років і при загальному стажі роботи не менше 25-ти років, з них - не менше 12 років та 6 місяців на зазначеній роботі. За відповідним Списком професій і посад передбачена посада машиніста-кранівника, зайнятого на лісосіках, лісозавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах. Разом з тим, відповідач не бере до уваги наявні у його трудовій книжці записи з вказаного приводу, оскільки у ній невірно записано назву посади - водій автокрана, водій лісовозної машини, слюсар 6-го розряду лісовозної дороги, які Списком професій і посад не передбачені. Тому зазначений період роботи відповідачем не враховується, у зв'язку з чим відмовлено у переведенні на вказану пенсію.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 26.03.2015 позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років на підставі п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязано призначити таку пенсію.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що у ході проведеної перевірки не підтвердився факт необхідної роботи ОСОБА_2 на посадах за Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 583 (далі Постанова № 583). Однак, посади, які зазначені у трудовій книжці позивача, а саме: водій автокрана, водій лісовозної автомашини (маніпулятор), слюсар 6-го розряду лісовозної дороги, вказаним вище Списком не передбачені, а відтак йому обґрунтовано відмовлено у призначені пенсії за вислугою років.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце, що підтверджується наявною у справі розпискою, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом по Сколівському держлісгоспу від 16.03.1993 № 21-к ОСОБА_2 з 18.03.1993 прийнятий на посаду водія автокрана 5-го розряду на погрузку лісу на верхніх складах, що підтверджується відповідним записом № 15 у трудовій книжці позивача серії БТ-І № 1498243, заведеною 02.02.1977 (а. с. 7-8). На вказаній посаді позивач працював з 18.03.1993 до 03.03.2008, після чого переведений на посаду водія лісовозної автомашини (маніпулятор), що підтверджується відповідним наступним записом у згаданій вище трудовій книжці. Копії зазначених наказів про прийняття на посаду та про переведення на посаду також містяться у матеріалах справи (а. с. 10, 11).

У жовтні 2014 року позивач вважаючи, що має право на призначення пенсії за вислугу років, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років (переведення на пенсію за вислугу років) відповідно до п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідачем листом від 14.10.2014 № 5590/03-44 відмовлено у переведенні на пенсію за вислугу років (а. с. 5), через відсутність необхідних 25 років спеціального стажу роботи з підстав того, що у його спеціальний стаж роботи не підлягає зарахуванню період роботи на посаді водія автокрана 5-го розряду на погрузці лісу на верхніх складах, оскільки така посада не передбачена Постановою № 583.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у якій наявні відповідні записи про спеціальний стаж роботи позивача, відповідачем безпідставно не взято до уваги такі записи при вирішенні питання про переведення на пенсію за вислугу років і, як наслідок, зарахування йому до спеціального трудового стажу для переведення на пенсію за вислугу років період роботи з 18.03.1993 по 03.03.2008 включно на посаді водія крану на погрузці лісу на верхніх складах. Факт дійсного перебування позивача саме на посаді, яка передбачає можливість призначити йому пенсію за вислугу років на підставі пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджується зібраними у матеріалах справи письмовими доказами.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, з огляду на таке.

Відповідно до пункту «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри, безпосередньо зайняті на лісозаготівлі і лісосплаві - за Списком професій посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, при наявності спеціального стажу роботи у чоловіків після досягнення 55-ти років і при загальному стажі роботи не менше 25-ти років, з них - не менше 12 років та 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно із Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 583, передбачена посада водiїв автомобiлiв по вивезенню лiсу, машиніста-кранівника, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, .

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 638, пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається із матеріалів справи, у трудовій книжці позивача наявний запис про те, що він з 18.03.1993 прийнятий на посаду водія автокрана 5-го розряду на погрузку лісу на верхніх складах, на якій працював до 03.03.2008, після чого переведений на посаду водія лісовозної машини (маніпулятора) на якій працював до 18.11.2013.

Той факт, що позивач фактично працював машиністом-кранівником підтверджується посвідченням від 12.01.1998 № 4163, наказом від 23.06.1998 № 80 про закріплення за ним автокрана КС-3575А, а також Інструкції з охорони праці для машиніста самохідних стрілових кранів затвердженої наказом від 15.05.2006 № 84 по ДП «Сколівське лісове господарство», з якою ознайомлений позивач.

Найменування професій робітників визначається відповідно до Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженого наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 № 327, у якому відсутня назва професії «Водій автокрана», а міститься базова назва професій «машиніст-кранівник» з кодом 8331.

Кваліфікаційною характеристикою професії «машиніст-кранівник, зайнятий на верхніх складах» (Випуск 39 ЄТКД видання 1986 року, Випуск 3 ДКХП видання 2003, 2013) передбачено виконання лісосічних операцій, у тому числі і навантаження деревини, що фактично і виконував позивач.

Міністерство соціальної політики України своїм листом від 02.03.2015 за № 202/039/97-15 роз'яснено, що назви професій «водій крану на погрузці лісу на верхніх складах» та «машиніст-кранівник, зайнятий на верхніх складах», слід вважати тотожними (а.с. 43). Про це ж йдеться і у листі-роз'ясненні Державного агентства лісових ресурсів України вих. № 05-38/714-15 від 09.02.2015 року (а. с. 44), де також зазначено про право позивача на пенсію за вислугу років на підставі пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на пенсію за вислугою років згідно п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відмова відповідача, яка оформлена листом від 14.10.2014 № 5590/03-44 є неправомірною.

Однак, суд першої інстанції зобовязавши відповідача призначити позивачу цю пенсію, не врахував того, що позивачу вже призначена пенсія по інвалідності, що підтверджується протоколом від 13.11.2013 № 3, який судом апеляційної інстанції витребувано у відповідача з метою повного зясування обставин справи. Тому відповідача суд вправі зобовязати перевести позивача на пенсію за вислугою років, а не здійснити її призначення. Крім того, суд першої інстанції не вказав дати з якої це слід зробити, а також не вказав на обовязок відповідача нарахувати та виплати цю пенсію, з урахуванням проведених виплат.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач із заявою про переведення його на пенсію за вислугою років до відповідача звернувся 09.10.2014, а тому у відповідності до ст. 11 КАС України, суд апеляційної інстанції з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та саме з цієї дати зобовязати відповідача перевести його на пенсію за вислугою років, здійснивши її нарахування і виплату.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, однак допущено порушення норм матеріального права, оскаржену постанову слід змінити, вказавши абзац третій у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 11, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 26 березня 2015 року у справі № 453/1760/14-а (2-а/453/6/15) змінити, вказавши абзац третій резолютивної частини цієї постанови в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області з 09.10.2014 перевести ОСОБА_2 на пенсію за вислугою років згідно п. «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити її нарахування і виплату.

У решті постанову Сколівського районного суду Львівської області від 26 березня 2015 року у справі № 453/1760/14-а (2-а/453/6/15) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_5

Постанова у повному обсязі складена та підписана 03.07.2015.