Справа № 820/1576/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 червня 2015 р. № 820/1576/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту позивач, ОСОБА_3І.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту відповідач, ДПІ у Київському районі), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ Київського району м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 982 від 21.07.2014 року;

- визнати протиправними дії ДПІ Київського району м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_3 з 01.08.2014 по 05.08.2014 року на підставі наказу № 982 від 21.07.2014 року за результатами якої складено ОСОБА_4 від 11.08.2014 № 2927/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за 2011 рік;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської обласної ДПС від 26.09.2014 р. № 006/951702.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ДПІ Київського району листом від 07.05.2014 року № 482/3/20-31-17-02-31 запитувало документи на підставі п. 20.1.2, п. 20.1.6 ст. 20 та п. 73.3 ст. 73 ПКУ з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження з питань підтвердження доходів від продажу інвестиційного доходу та документів щодо витрат на придбання інвестиційного доходу. Не дивлячись на те, що, на думку позивача, запит не містить підстав для його направлення в порушення порушенням абз. 2 п. 73.3 ПКУ та він не зобовязаний був надавати на такий запит відповідь, ним були надані письмові пояснення та надано документи звіт про незалежну оцінку інтелектуальної власності та зміни до Статуту ТОВ «Кондор».

Не дивлячись на надання ним письмових пояснень та документів, як зазначає позивач, відповідачем був прийнятий наказ на проведення перевірки та здійснено позапланову невиїзну перевірку за результатами якої був складений акт від 11.08.2014 р. № 2927/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за 2011 рік» на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 р. № 006/951702 про збільшення суми грошового зобовязання ОСОБА_3 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2416976, 17 грн., в т.ч. 1933580, 94 грн. за основним платежем та 483395, 23 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Із прийнятими наказом № 982 від 21.07.2014 року «Про проведення позапланової невиїзної перевірки», діями з її вчинення та повідомленням - рішенням позивач не згоден з тих підстав, що ним було надано письмові пояснення за письмовий запит податкового органу, про проведення перевірки він не був повідомлений в порядку, передбаченому ст. 79 ПК України та йому не було відомо про складання акта перевірки та податкового повідомлення-рішення. Органи ДПІ не направили йому акт перевірки в порядку встановленому п. 86.4. ст. 86 ПК України, а також не повідомили мене про час і місце підписання акту перевірки, що є грубим порушенням п. 86.4. та 86.8. ст. 86 ПК України.

Крім того, як на протиправність прийнятого податкового повідомлення рішення посилається на п. 165.1.44 ст. 165 ПКУ, згідно якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума майнового та немайнового внеску платника податку до статутного фонду юридичної особи - емітента корпоративних прав, в обмін на такі корпоративні права.

Відповідач до суду надав письмові заперечення на позов в яких зазначив, що у зв'язку з наданням до податкового органу позивачем декларації про майновий стан і доходи у 2011 році йому було направлено запит № 482/3/20-31-17-02-08 від 07.05.2014 р. "Про надання інформації та її документального підтвердження" на який позивач не надав запитувані документи, у звязку з чим був прийнятий оскаржуваний наказ № 982 від 21.07.2014 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», який разом із повідомленням від 21.07.2014р. направлено платнику засобами поштового зв'язку із повідомленням про вручення.

Як на законність своїх дій відповідач посилається на п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, згідно якого документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. При цьому, як зазначає відповідач, згідно з п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Документальною позаплановою перевіркою встановлено, що відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2011 рік (вх. ДПІ від 30.08.2013 р. № 1941) та відомостей з ЦБД ДРФО Міндоходів України, ФО ОСОБА_3 протягом 2011 року отримав інвестиційний прибуток від ТОВ «Укр-Інвест» у розмірі 5 687 052, 82грн. та ТОВ «Імпульс-Капітал» та занизив податок з річного оподатковуваного доходу у сумі 1 933 580, 94 грн. Відповідно отриманої інформації, ОСОБА_3 було продано вищевказаним платникам частину корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ «Кондор», засновником якого він був сам.

Зазначає, що діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у відповідності з приписами ч. 3 статті 2 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні та просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачем до ДПІ у Київському районі було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік - за період з 01.01.2011 р. по 31.12. 2011 р. (вх. ДПІ від 30.08.2013 р. № 1941).

Відповідно до наявної податкової інформації з центральної бази даних ДРФО Міністерства доходів і зборів України платник податків фізична особа ОСОБА_3 протягом 2011 р. отримав дохід у вигляді інвестиційного прибутку, який згідно з Податковим кодексом підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Судом встановлено, що ДПІ у Київському районі на адресу ОСОБА_3 направила письмовий запит № 482/3/20-31-17-02-08 від 07.05.2014 р. "Про надання інформації та її документального підтвердження" у якому просила надати документи, які підтверджують доходи від продажу інвестиційного доходу, в тому числі походження кількості проданих цінних паперів та документи, які підтверджують витрати на придбання інвестиційного доходу.

Листом від 19.05.2014 року ОСОБА_3 надав до ДПІ письмові пояснення на вказаний письмовий запит, але документів, які підтверджують доходи від продажу інвестиційного доходу, в тому числі походження кількості проданих цінних паперів та документи, які підтверджують витрати на придбання інвестиційного доходу до письмових пояснень не надав. Замість них ним було додано звіт про незалежну оцінку інтелектуальної власності та зміни до статуту ТОВ «Кондор».

21.07.2014 року на підставі ст. 78 та ст. 79 ПК України в.о. начальника ДПІ у Київському районі ОСОБА_4 був прийнятий наказ № 982 від «Про проведення позапланової невиїзної перевірки», в якому було наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2011 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу рекомендованою кореспонденцією були надіслані копія наказу № 982 та письмове повідомлення № 721/843/20-31-17-02-31 від 21.07.2014 р. про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано платнику податків ОСОБА_3 21.07.2014р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується копією фіскального чека № 3295 від 21.07.2014 року та копією конверта з повідомленням про вручення поштового відправлення з довідкою поштового відділення про повернення рекомендованої кореспонденції за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено, що на підставі ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, у зв'язку з наданням документів на запит ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 482/3/20-31-17-02-31 від 07.05.2014р. в неповному обсязі (не надано документи, що підтверджують витрати понесені платником податків на придбання інвестиційного активу) та наказу ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 982 від 21 липня 2014 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» посадовими особами відповідача з 01.08.2014 р. по 05.08.2014 р. була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи платника податків ОСОБА_3 за результатами якої складений акт № 2927/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 від 11.08.2014 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за 2011 рік» (далі по тексту акт перевірки).

Згідно висновків акта перевірки встановлені порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_3 п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, а саме несплата суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся, на загальну суму 1933580, 94 грн.

11.08.2014 року посадовими особами ДПІ у Київському районі було складено акт № 183/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 «Про неможливість підписання акта «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р.», примірник якого був направлений рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, що підтверджується копією фіскального чека №8033 від 11.08.2014 р., рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверта довідкою поштового відділення про повернення через закінчення терміну зберігання.

На підставі висновків акта перевірки ДПІ у Київському районі було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 р. № 006/951702 про збільшення суми грошового зобовязання ОСОБА_3 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2416976, 17 грн., в т.ч. 1933580, 94 грн. за основним платежем та 483395, 23 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржувані дії на предмет вчинення їх на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливі дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Суд відзначає, що згідно п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 9 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою КМ України, від 27.12.2010, № 1245 (зі змінами та доповненнями, далі по тексту - Порядок) також визначено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують (п. 10 Порядку).

Згідно з п. 12 Порядку письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

проведення зустрічної звірки;

в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.

Перевіривши запит на відповідність закону, суд прийшов до висновку про те, що зазначені в запиті підстави для його направлення фінансові результати вказані у декларації, які свідчать про можливі порушення вимог податкового законодавства передбачена п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, як підстава для складання та направлення запиту, оскільки отримана інформація є такою, що підлягає перевірці та контролю з метою реалізації покладених на ДПІ завдань і функцій.

Підпунктом 14.1.171. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України визначено, вживання терміну «податкова інформація» - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

У ч.1 ст. 16 Законом України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Позивачем не надано, а судом під час розгляду справи у відповідності до вимог статі 11 КАС України не добуто належних та допустимих в розумінні ст. 70 КАС України доказів незаконності отримання податковим органом податкової інформації або її неналежності до податкової інформації, через що суд приходить до висновку про наявність підстав для направлення письмового запиту задля перевірки отриманої податкової інформації з метою реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій.

Відповідно до абз. 4 п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Оскільки письмовий запит № 482/3/20-31-17-02-31 від 07.05.2014р. «Про надання інформації та її документального підтвердження» був складений без порушення вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, то позивач зобовязаний був надати відповідь на них.

Суд також зазначає, що платник податків зобовязаний надати податковому органу на його обовязковий письмовий запит пояснення та їх документальне підтвердження та передбачено обовязок платника податків безоплатно надати копії документів, тобто всіх, що зазначені в запиті (п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України).

Дослідивши запит податкового органу суд встановив, що він відповідає вимогам п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, пунктам 10, 12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1245 від 27.12.2010 р., оскільки містить посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації, є підстави для надіслання запиту, опис інформації яка запитується та перелік документів, що її підтверджують.

Документів, які підтверджують доходи від продажу інвестиційного доходу, в тому числі походження кількості проданих цінних паперів та документи, які підтверджують витрати на придбання інвестиційного доходу до письмових пояснень позивач не надав. Замість них ним було додано звіт про незалежну оцінку інтелектуальної власності та зміни до статуту ТОВ «Кондор»

Наведене свідчить, що платником податків не були надані документи та інформація, котрі мають юридичне значення для суджень податкового органу про дотримання платником податків закону при виконанні податкового обовязку в ході відповідних операцій.

Ненадання таких документів за запитом, призводить до позбавлення можливості повно та обєктивно оцінити обставини, які можуть свідчити про сплату чи ухилення від сплати податків їх платниками через відсутність документів (їх частини), які містять (можуть містити) певну інформацію та знаходяться лише у платника податків чи іншим чином вплинути на податкові зобовязання платника податку, який не надав або не в повному обсязі надав документи податковому органу.

Крім того, відповідно до п.п. 20.1.2. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, податковий орган має право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

З урахуванням наведених обставин відповідачем відповідачем було прийнято наказ № 982 від 21 липня 2014 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки».

Суд зазначає, що порядок листування із платником податків визначений статтею 42 ПКУ. Так, згідно п. 42.2. ст. 42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. При цьому, згідно з п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Текстуальний аналіз вказаної законодавчої норми безумовно вказує на те, що для виникнення права розпочати проведення документальної невиїзної перевірки достатньо надіслати платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення (фактично, передати до відділення поштового зв'язку) копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Вказане повністю узгоджується з положеннями п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України.

Таким чином, саме Податковим кодексом України однозначно врегульовано питання виникнення права на проведення невиїзної позапланової перевірки і він не містить умови про те, що у разі невручення з незалежних від податкового органу причин наказу та повідомлення така перевірка не проводиться, а в разі її проведення не містить такого наслідку як її незаконність.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Кодексу.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ДПІ у Київському районі, як податкового органу.

Порядок та особливості проведення документальних позапланових перевірок визначено положеннями ст.ст. 78, 79 Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 78.1.1 ст. 78 ПК України, в редакції, що діяла момент виникнення спірних правовідносин, документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється за наявності, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформляється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п. 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 2.3. та 2.4. Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків та внесення змін до наказу ДПА України від 27.05.2008 N 355, затверджених наказом ДПА України № 213 від 14.04.2011 р. при організації документальних планових та позапланових невиїзних перевірок необхідно враховувати особливості проведення, визначені статтею 79 розділу II Кодексу.

Так, документальна планова та позапланова невиїзна перевірка здійснюється на підставі наказу про проведення, оформленого з дотриманням вимог, передбачених розділом I цих Методичних рекомендацій, та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 розділу II Кодексу.

Підрозділи органу ДПС, які очолюють здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, забезпечують надсилання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення (посадовій особі або законному (уповноваженому) представнику) під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки за формою згідно з додатком 9 до Методичних рекомендацій.

Суд зазначає, що оформлення результатів проведених податковими органами документальних перевірок деталізовані пунктом 86.1 ст.86 Податкового кодексу України та Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджено наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 р.

Вищевказаними нормами встановлено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Суд зазначає, що поняття документальної перевірки платника податку та порядок її оформлення визначено статтею 86 ПК України.

Як вбачається із підпункту 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірки (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Наказом ДПА України від 22.12.2010 N 984 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства ( далі - Порядок).

Згідно даного Порядку акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Підпунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Згідно п. 6 розділу 4 Порядку за результатами розгляду заперечень складається висновок довільної форми, у якому зазначаються наведені в акті (довідці) перевірки висновки, факти та дані, відносно яких надано заперечення платником податків, короткий зміст заперечень, наводиться обґрунтування позиції органу державної податкової служби стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підводиться підсумок щодо обґрунтованості заперечень.

Зазначений висновок є складовою частиною (додатком) матеріалів перевірки, залишається в органі державної податкової служби та враховується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби при їх розгляді і прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Тобто, фактично в акті перевірки викладаються оціночні судження контролюючого органу щодо наявності з боку платника порушень податкового та іншого законодавства.

Власне ж проведення перевірки з оформленням акту про її результати не призводить до виникнення певних обовязків у платника податків, оскільки здійснення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обовязкових платежів.

Крім того, суд зазначає, що позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 86 ПК на подання письмових заперечень на акт перевірки у встановлений строк.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу, а також визнання протиправними дії ДПІ у Київському районі щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за результатами якої складено акт від 11.08.2014 р. № 2927/20-31-17-02-08/НОМЕР_1.

Щодо прийнятого податкового повідомлення рішення, то суд зазначає, що внесок (грошовий або майновий) фізичної особи до статутного капіталу підприємства розглядається як витрати на придбання інвестиційного активу. Це підтверджується і пп. 170.2.2 ПКУ, відповідно до якого операції внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права вважаються придбанням інвестиційного активу.

Цим же підпунктом передбачено, що операції з повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента, прирівнюються до продажу інвестиційного активу.

Таким чином, і внесення учасником внеску до статутного капіталу (як грошового, так і майнового), і повернення йому коштів або майна у разі виходу зі складу учасників, необхідно розглядати як операцію з інвестиційними активами, а не операцію з відчуження фізичною особою майна.

Водночас, суд зазначає, що оскільки при відчудженні позивачем частини корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ «Кондор», він не вийшов із числа засновників та не продав всієї частини своєї частки і залишився у складі його учасників, в тому числі за тієї умови, що він не вносив до статутного фонду підприємства грошима або майном, тобто не ніс матеріальних витрат при придбанні інвестиційного активу, що підтверджується копіями витягу з ЄДР ЮО та ФОП, змін до статуту та статуту в новій редакції, зареєстрованого 13.02.2015 року, а вніс право користування інтелектуальною власністю, то суд погоджується із висновком податкового органу про відсутність сплати ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся, на загальну суму 1933580, 94 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати наказу ДПІ у Київському районі № 982 від 21.07.2014 року, визнання протиправними дій ДПІ у Київському районі щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача за результатами якої складено акт від 11.08.2014 № 2927/20-31-17-02-08/НОМЕР_1, а також визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2014 р. № 006/951702 є необґрунтованими, спростовані відповідачем, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.