Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/9991/26226/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

секретар

судового засідання Зубенко Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача 1 - Піддубняк А.В.

відповідача 2 - не з'явився

прокуратури - Кузнецової Ю.В.

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду касаційні скарги Запорізької митниці та Заступника прокурора Запорізької області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хераеус Електро-Найт Україна" до Запорізької митниці, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и л а :

У листопада 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хераеус Електро-Найт Україна» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці Державної митної служби України, Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області, в якому (з урахуванням уточнення адміністративного позову від 02.12.2011 року) просить визнати дії Запорізької митниці щодо відмови в поверненні позивачу коштів, надмірно внесених до бюджету при митному оформленні відповідно до рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 25.05.2010 р. № 112000006/2010/000631/1 неправомірними та зобов'язати Запорізьку митницю у відповідності до положень Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Держмитслужби від 20.07.2007 року №618, Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Держмитслужби №611/147 від 20.07.2007 року, надати Головному управлінню Державного казначейства України в Запорізькій області висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, а саме: податку на додану вартість у сумі 11.102,86 грн., стягнути з Державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України в Запорізькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хераеус Електро-Найт Україна» грошові кошти (податок на додану вартість) у сумі 11.102,86 грн., що були надміру сплачені позивачем при митному оформленні товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 січня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано. Визнано протиправними дії Запорізької митниці щодо відмови в поверненні товариству з обмеженою відповідальністю «Хераеус Електро-Найт Україна» коштів, надмірно внесених до бюджету при митному оформленні товару відповідно до рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 25.05.2010 р. №112000006/2010/000631/1. Зобов'язано Запорізьку митницю повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Хераеус Електро-Найт Україна» надмірно сплачені кошти податку на додану вартість до бюджету відповідно до рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 25.05.2010 р. № 112000006/2010/000631/1, як передоплату на депозитний рахунок митниці, на якому перебувають кошти ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна». В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, митний орган та заступник прокурора Запорізької області звернулися до суду з касаційними скаргами, в яких посилаючись та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 17.05.2010 р. ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» через митного брокера TOB «В-БЕСТ» подано до Запорізької митниці Державної митної служби України вантажну митну декларацію №112000009/2010/004842, якою задекларовано імпорт товару - приладдя для електронної апаратури для вимірювання хімічних властивостей розплавленого металу із зазначенням митної вартості товару в сумі 145.351,58 грн.

25.05.2010 р. Запорізькою митницею було прийнято рішення №112000006/2010/000631/1, відповідно до якого митницею самостійно визначено митну вартість товару за митною декларацією № 112000009/2010/004842 в сумі 20 339,00 євро за 5285 кг із розрахунку 3,8484 євро за 1 кг.

З вказаним рішенням Запорізької митниці №112000006/2010/000631/1 від 25.05.2010р., ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» не погодилось, в листі від 26.05.2010 р. № 02/260510/01, адресованому митного органу, просило надати дозвіл на випуск у вільний обіг товарів (вимірювальних датчиків) під гарантійні зобов'язання.

Запорізька митниця своїм листом від 27.05.2010 р. №07-02-09-24/2739 повідомила про прийняття рішення щодо можливості випуску товару під гарантійні зобов'язання - сплати до державного бюджету суми податків і зборів (обов'язкових) платежів, згідно з митною вартістю товарів, визначеною Запорізькою митницею в рішенні від 25.05.2010 р. №112000006/2010/000631/1.

З метою здійснення митного оформлення товарів ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» подано нову вантажну митну декларацію №112000009/2010/005479 від 31.05.2010р. із зазначенням розходження суми митних платежів (податку на додану вартість), визначених позивачем і Запорізькою митницею, оскільки митні платежі (податок на додану вартість), що підлягали сплаті за митною вартістю, визначеною ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна», становили 28820,34 грн., митні платежі (податок на додану вартість), що підлягали сплаті за митною вартістю, визначеною Запорізькою митницею в рішенні від 25.05.2010 р. № 112000006/2010/000631/1, становили 39 923,20 грн.

Рішення Запорізької митниці від 25.05.2010 р. № 112000006/2010/000631/1 було оскаржено позивачем в судовому порядку.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.2010р. у справі № 2а-3782/10/0870, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 р., рішення про визначення митної вартості товарів від 25.05.2010 р. № 112000006/2010/000631/1 визнано протиправним та скасовано.

Тобто, Запорізька митниця визначила митну вартість товару з порушенням норм чинного законодавства, що призвело до зайвої сплати ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» митних платежів (податку на додану вартість) у сумі 11 102,86 грн.

З метою повернення зайво сплачених сум податку на додану вартість та у відповідності до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» звернулось до Запорізької митниці із заявою від 01.09.2011 р. №02/010911/01 про повернення надмірно сплачених кошти (податок на додану вартість) у сумі 11.102,86 грн.

Листом від 03.10.2011 року №07-0214-24/7363 Запорізька митниця відмовила позивачу у поверненні сум податку на додану вартість, мотивуючи тим, що питання повернення надмірно сплачених платежів при вирішенні справи щодо скасування рішення про визначення митної вартості товарів від 25.05.2010 р. №112000006/2010/000631/1 судом не розглядалось. Відповідно до Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, що затверджений наказом Державної митної служби України №230 від 17.03.2008 р., сума надміру сплачених податків і зборів повертається декларанту в місячний термін тільки у разі прийняття митним органом рішення про застосування митної вартості, заявленою декларантом.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції вказав на відсутність порушення прав позивача, оскільки останній в передбаченому п.1 розділу 3 Порядку №618 до митного органу не звертався.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, апеляційний суд виходив з того, що заява ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» про повернення надмірно сплачених грошових коштів підписана директором та головним бухгалтером, подана із зазначенням причин повернення коштів, реквізитів банку, найменування та коду за ЄДРПОУ платника податків. В заяві вказано напрям перерахування коштів, а саме для подальших розрахунків як передоплата на депозитний рахунок митниці, на якому перебувають кошти ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна». До заяви додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, а саме копія аркушу ВМД №112000009/2010/005479, за якою надмірно сплачено митні та інші платежі, копія платіжного доручення № 528 від 26.05.2010 р., що підтверджує сплату митних платежів за ВМД №112000009/2010/005. Таким чином, заява ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» про повернення надмірно сплачених грошових коштів від 01.09.2011 року №02/010911/01 подана у повній відповідності до вимог Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду та вбачає за доцільне зазначити про таке.

Так, відповідно до пунктів 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України, визначається Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби від 20.07.2007 року № 618, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 р. за N 1097/14364 (далі Порядок № 618).

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові,

реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Як вірно враховано апеляційним судом, заява ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» подана в строк, встановлений Податковим кодексом України та Порядком №618, оскільки 26.05.2010 року позивачем було сплачено кошти за новою вантажною митною декларацією N 112000009/2010/005479, з заявою про повернення надмірно сплачених грошових коштів до Запорізької митниці позивач звернувся 01.09.2011 року.

При цьому, заява ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» про повернення надмірно сплачених грошових коштів підписана директором та головним бухгалтером, подана із зазначенням причин повернення коштів, реквізитів банку, найменування та коду за ЄДРПОУ платника податків. В заяві вказано напрям перерахування коштів, а саме для подальших розрахунків як передоплата на депозитний рахунок митниці, на якому перебувають кошти ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна». До заяви додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, а саме копія аркушу ВМД№112000009/2010/005479, за якою надмірно сплачено митні та інші платежі, копія платіжного доручення № 528 від 26.05.2010 р., що підтверджує сплату митних платежів за ВМД №112000009/2010/005.

Таким чином, заява ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» про повернення надмірно сплачених грошових коштів від 01.09.2011 року N 02/010911/01 подана у повній відповідності до вимог Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Враховуючи, що надмірна сплата ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» сум податку на додану вартість до бюджету документально підтверджена, при поданні заяви про повернення коштів позивачем додержано вимог процедури повернення платникам податків митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, Запорізька митниця неправомірно відмовила позивачу у поверненні надмірно сплачених коштів у сумі 11.102,86 грн. на депозитний рахунок митниці, на якому перебувають кошти ТОВ «Хераеус Електро-Найт Україна» як передплату для подальших розрахунків.

Як вбачається з п. 2, п. 3 Розділу III Порядку N 618 заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Пунктом 4 Розділу III Порядку N 618 передбачено, що для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 N 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Порядок взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затверджений наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20 липня 2007 р. № 611/147, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 25 вересня 2007 р. за №1095/14362, (далі - Порядок №611/147) регламентує взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до п. 7 Порядку №611/147 на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Отже, згідно з нормами Порядку N 618 та Порядку № 611/147 Запорізька митниця була зобов'язана перевірити факт наявності зайвої сплати позивачем грошових коштів до бюджету та надати у разі підтвердження факту до відповідного органу Державного казначейства України - Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області - Висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів (податку на додану вартість) у сумі 11 102,86 грн.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції були повно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційних скарг висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Запорізької митниці та Заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: