Справа № 0516/4694/2012
Суддя: Сєрікова О. О.
Дата ухвалення: 2012-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 2-а/0516/273/2012

25 липня 2012 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Сєрікова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дружківської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання розглянути питання про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконкому Дружківської міської ради, в якому вказав, що він звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу та відключення від мереж централізованого опалення в квартирі за адресою: місто Дружківка вул. Індустріальній 22-71, яка належить йому на підставі договору дарування від 22.06.2000 року.

09.02.2012 року він отримав відповідь з відмовою у дозволі на відключення. Вважає ці дії відповідача неправомірними та незаконними, оскільки встановлення індивідуального опалення це енергозбереження ресурсів країни, економне використання енергоносіїв. Його не задовольняє якість послуг, бо постачання гарячої води зовсім не надається, а послуги теплопостачання надаються без урахування необхідного температурного режиму, у зв'язку з чим в квартирі сиро.

Просить суд визнати незаконною відмову комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання територіальної громади міста Дружківка надати дозвіл на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_1. Зобовязати виконком Дружківської міської ради розглянути заяву про надання йому дозволу на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи уйого відсутність.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником квартири №71 в жилому будинку №22 по вул. Індустріальній міста Дружківки Донецької області являється ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу 22 червня 2000 року в реєстрі за №3346.

Довідкою КП "Комсервіс"від 13.02.2012 року підтверджується, що гаряча вода в будинку № 22 по вулиці Індустріальній відсутня більше 10 років.

Актами ПО «Дружківкатепломережа»підтверджується, що підключення жилого будинку №22 по вулиці Індустріальній здійснено 08 жовтня 2010 року, а відключення 15 квітня 2011 року.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу та відключення від мереж централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_2 яка належить йому на праві власності.

Згідно з довідкою Дружківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 21.02.2012 року, в квартирі за №71 будинку №22 по вулиці Індустріальній в місті Дружківці температура в квартирі + 17, вологість -64% ( при оптимальній для проживання 40-60%), що перевищує допустимі норми і негативно впливає на стан здоровя мешканців квартири. В квартирі відмічаються сліди сирості на кухні, в спальні: шпалери відходять від стін. вугол кімнати покритий чорним нальотом.

Для розгляду заяв відповідної категорії рішенням Виконавчого комітету Дружківської міської ради №922 від 17.08.2006 року була створена комісія по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківка від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Згідно витягу з протоколу від 09.02.2012 року за №2 засідання комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківка від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, комісія заслухавши заяву позивача прийняла рішення про неможливість надати дозвіл на відключення від мереж ЦО та ГВП для влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання окремої квартири багатоповерхового житлового будинку на підставі пунктів 2.1 та 2.2 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»№ 4 від 22.11.2005 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 року) (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст.42 Конституції України права споживачів захищає держава.

Суд не може погодитись на посилання комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківка від мереж ЦО та ГВП від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання на Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»№ 4 від 22.11.2005 року, оскільки виходячи зі змісту даного нормативного акту цей Порядок регламентує процедуру відключення окремих будинків, а не окремих приміщень (квартир), порядок відключення яких залишається законодавчо неврегульованим.

Згідно з ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд вважає, що якщо зазначений Порядок застосувати до правовідносин, які стосуються окремих приміщень (квартир), то цей нормативно-правовий акт буде суперечити Конституції України та іншим Законам України з наступних підстав.

Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№1875-ІV від 24.06.2004 року цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки.

Згідно п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.24 Закону України «Про теплопостачання»№ 2633-ІV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Правовідносини між споживачами теплової енергії та виробниками її регулюються Законом України „Про теплопостачання № 2633-ІV від 02.06.2005 року

Згідно ст.24 цього Закону споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Керуючись цим Законом позивач який не отримує від постачальника теплової енергії ВО «Дружківкатепломережа»гарячої води вже понад десять років, якісного опалення квартири зробив вибір джерела теплової енергії, шляхом використання індивідуального опалення.

Відповідно до Закону України „Про теплопостачання Кабінет Міністрів України своєю постановою від 21.07.2005 року за №630 затвердив Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно п.24 цих Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. І таке відключення здійснюється, згідно п.26 Правил, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки;державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в часті опалення.

Відповідач, відмовляючи наданні дозволу на відключення квартири позивача від мереж центрального опалення, посилається на Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України.

Але суд вважає, що цим Порядком при вирішенні питання про відключення від централізованого опалення квартир не можна користуватися. В п.1.1 цього Порядку вказано, що він визначає процедуру відключення житлового будинку, а ні окремого житлового приміщення. Ані в цьому Порядку, ані в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України, ані в Законі України „Про теплопостачання не має заборони на відключення окремого житлового приміщення від мереж централізованого теплопостачання.

Центральний орган виконавчої влади не прийняв порядок відключення споживачів окремої квартири від мереж централізованого опалення.

І якщо центральний орган виконавчої влади не прийняв порядок відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир у багатоквартирному будинку, це питання повинен вирішувати виконком місцевої ради, а не комісія, яка створена згідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005 року із змінами від 06.11.2007 року. На цей час не має нормативного документу, яким би давалась можливість відключення від опалення тільки всього будинку і заборонялось відключати квартири від опалення в багатоквартирному будинку.

Саме виконком міської ради з залученням фахівців повинен вирішити технічну можливість відключення квартири від опалення, що передбачено у п.26 Правил, затверджених постановою КМ України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 21 Конституції України зазначає, що усі люди є рівні у своїй гідності та правах.

Суд вважає, що Порядок , затверджений наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, не відповідає вимогам цієї статі Конституції України. Він ставить споживачів не в рівні права. В п.1.3 Порядку вказано, що дія його не поширюється на власників, наймачів окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком.

Суд вважає, що вирішати питання щодо можливості надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення повинна вирішувати місцева влада з урахуванням вимог п.26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених, постановою КМ України від 21.07.2005 року за №630.

Ч.2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не приведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Ці вимоги статті, суд вважає, повинний зясовувати виконком з залученням фахівців при розгляді питань, повязаних з відключенням споживача від конкретної квартири.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач потребує нормальних умов проживання в квартирі. Суд вважає, що в створеній ситуації, коли споживачу надається неякісна послуга, він має право на вибір джерела теплової енергії і її виробника.

Згідно п.24 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»№630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.4 ст.9 КАС України уразі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме Закон України «Про житлово-комунальні послуги»та Закон України «Про теплопостачання», а не Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», тому вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

На підставі Конституції України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№1875-ІV від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання»№2633-ІV від 02.06.2005 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»№630 від 21.07.2005 року, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 104, 159-163 КАС України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дружківської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання розглянути питання про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу задовольнити.

Визнати рішення комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківки від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання при виконавчому комітеті Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у відключенні від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання неправомірним.

Зобовязати виконавчий комітет Дружківської міської ради розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 на відключення від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання та встановлення індивідуального опалення в квартирі №71 жилого будинку №22 по вул. Індустріальній в місті Дружківці Донецької області.

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів після отримання її копії.

Суддя: О. О. Сєрікова