Справа № 603/329/15-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/329/15-а
Провадження № 2-а/603/23/2015
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді:Гудкової Ю. Г.

при секретарі Швець Н.С.

за участю:

представника позивача Деркач О.С.

представника відповідача Слюсарчин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Монастириська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, -

В С Т А Н О В И В:
02 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі про зобов`язання призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позовних вимог вказує, що є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, про що йому видане відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.12.1993 року, 2 категорія. Вважає, що відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання пенсії із зниженням пенсійного віку, тому 20.03.2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, однак рішенням Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі від 15.05.2015 року йому відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку. Позивач вважає вказану відмову відповідача незаконною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки ним надано необхідні документи, які підтверджують те, що він у період з 28.04.1986 року по 07.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зазначені обставини, на думку позивача, підтверджуються даними довідки селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року №237 про те, що під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконував роботи по евакуації худоби з колгоспу «Заповіт Ілліча» в с. Корогород, що відносилось до першої зони небезпеки, архівною випискою від 06.03.2015 року та відомостями про заробітну плату, що являються первинними документами, з яких чітко прослідковується виплата підвищеної заробітної плати за роботу у зоні відчуження. Враховуючи зазначене, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Деркач О.С. вимоги адміністративного позову підтримав повністю, посилаючись на викладені мотиви, просить його задовольнити. Суду пояснив, що у повній мірі не погоджується із мотивами заперечень відповідача, посилаючись на те, що позивачу видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, яке перереєстровано у 1997 році (тобто, відповідною комісією повторно підтверджено факт роботи позивача в зоні відчуження не менше 1 дня), зокрема позивач з 28.04.1986 року по 07.05.1986 року працював у зоні відчуження. Право позивача на пенсію із зниження пенсійного віку згідно вищевказаної норми ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виникли ще два роки тому, однак лише 20 березня 2015 року позивач звернувся із відповідною заявою про призначення пенсії до відповідача, пред`явивши ряд документів. Вважає відмову Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку незаконною, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Слюсарчин О.В. у судовому засіданні позов не визнала та заперечила щодо його задоволення з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов. Суду пояснила, що ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право на пенсію із зниженням пенсійного віку учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів. 20 березня 2015 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідної до вказаної вище статті Закону, однак поданих ним документів, а саме посвідчення ліквідатора 2 категорії, копії довідки селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року №237, архівної виписки із протоколу №7 засідання правління колгоспу ім.. Ватутіна від 30.07.1986 року, довідки про заробітну плату за 1986 рік, а також додатково наданих 14.04.2015 року копій з книги розрахунків з членами колгоспу за 1986 рік, на думку відповідача, є недостатньо для призначення зазначеної пенсії. Так, до посвідчення позивачем не подано довідки про період (періоди) участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за відповідною формою, у довідці селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року №237 не зазначено, на підставі яких первинних документів вона видана, а згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до зони відчуження у Чорнобильському районі Київської області віднесено «с. Корогод», а не «с. Корогот», як це зазначено у даній довідці селянської спілки. Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області підтверджено відповідність чинному законодавству рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що у даному випадку у зв`язку із недостатністю пред`явлених документів відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, із наступними змінами та доповненнями, умови норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 22.12.1993 року видано посвідчення серії НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, 2 категорія, на якому міститься штамп про перереєстрацію у 1997 році.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, із наступними змінами та доповненнями, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Положенням ст.10 вищевказаного Закону визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (ч.1 ст.15 Закону).

20 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі №06/03 від 15.05.2015 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії за віком по пільгових умовах у зв`язку з відсутністю підстав для призначення пенсії за віком згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до вищевказаного рішення згідно поданих документів не було можливості встановити право для призначення пенсії, оскільки основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка форми 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії У разі неможливості видачі довідки форми 122, надаються інші первинні документи: табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати, тоді як у довідці №237 від 20.10.1993 року, яка підтверджує роботу в зоні відчуження, не вказано, на підставі яких первинних документів вона видана; в книзі розрахунків з членами колгоспу за 1986 рік також не вказано підставу виплати збільшення заробітної плати; інших документів, які могли б підтвердити роботу ОСОБА_1 в зоні відчуження, немає.

Як убачається із листа №2400/03 від 30.04.2015 року Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області підтверджено правомірність відмови в призначення пенсії ОСОБА_1 .

Проте із вищевказаним суд не погоджується, виходячи з наступного.

Наявність загального стажу позивача не оспорюється.

Як убачається із копії довідки №237, виданої правлінням селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року, ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС в зоні відчуження.

Даний громадянин з 28.04.1986 року по 07.05.1986 року приймав участь у перевезенні худоби в колгосп «Заповіт Ілліча» с. Корогот Чорнобильського району на автомашині №78-27 ТЕГ, за що йому нараховано заробітну плату в 3-х кратному розмірі.

Відповідно до архівної виписки із протоколу №7 засідання правління колгоспу ім. Ватутіна с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області від 30.07.1986 року, виданої архівним відділом Монастириської районної державної адміністрації від 06.03.2015 року, згідно порядку денного було вирішено відшкодувати вартість одягу ОСОБА_1 в сумі 125 крб., ліквідованого через зараження при перебуванні в Чорнобилі.

Як убачається із копії довідки №29 за червень 2008 року, ОСОБА_1 був членом колгоспу ім. Ватутіна (ТзОВ «Ковалівське» станом на час видачі довідки), довідка видана на підставі розрахункових книг.

Як з`ясовано судом, позивачем окрім вищевказаних довідок надано Управлінню Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області також і копії із розрахункової книги за 1986 рік, з якої вбачається те, що за травень 1986 року ОСОБА_1 одержав підвищену заробітну плату (309,28 крб.), за квітень 30,40 крб.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, із наступними змінами і доповненнями, (далі Порядку), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як убачається із оглянутої у судовому засіданні пенсійної справи 63/146 від 20.03.2015 року та як установлено у судовому засіданні, позивачем разом із заявою про призначення пенсії 20 березня 2015 року подано такі документи: ксерокопію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 22.12.1993 року, перереєстроване у 1997 році, трудову книжку, копію диплому, військового квитка, довідку про стаж, архівну виписку, довідку про заробітну плату, копію книги розрахунків з членами колгоспу за 1986 рік (подано 14.04.2015 року). Ксерокопії вищевказаних документів наявні у матеріалах справи.

Визначаючись із позовними вимогами, суд ураховує те, що зі змісту підпункту 5 пункту 2.1 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Довідкою №237, виданою правлінням селянської спілки «Ковалівська» від 20.10.1993 року, підтверджується, що ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС в зоні відчуження, з 28.04.1986 року по 07.05.1986 року приймав участь у перевезенні худоби в колгосп «Заповіт Ілліча» с. Корогот Чорнобильського району на автомашині №78-27 ТЕГ, за що йому нараховано заробітну плату в 3-х кратному розмірі.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що зазначений у вищевказаній довідці населений пункт «с. Корогот» Чорнобильського району не відноситься до зони радіоактивного забруднення, так як вірним є назва «с. Корогод». Суд вважає, що помилкове написання однієї літери у назві населеного пункту із зазначенням району, де воно знаходиться, не може бути перешкодою для призначення позивачу пенсії.

Отже, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, 2 категорія, із штампом про перереєстрацію у 1997 році, а поданими ним документами, на переконання суду, підтверджено період роботи та територія, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суд приходить до переконання, що позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позов слід задовольнити, зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи із дня звернення із заявою - 20 березня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (підстави для звільнення від доказування).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 14, 15, 55, 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 10, 11, 69, 71, 159-163, 186 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку задовольнити.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи із 20 березня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Ю.Г.Гудкова

Копія з оригіналом вірна.
Суддя: Ю. Г. Гудкова