Справа № 200/4794/15-а (2а/200/151/15)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2015 рокусправа № 200/4794/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у березні 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови в проведені розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 % від грошового утримання судді у розмірі 20097,00 грн. з нарахуванням за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років два відсотки заробітку починаючи з 31 грудня 2014 року та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 31 грудня 2014 року, із розрахунку 88 % від грошового утримання судді у розмірі 20097,00 грн., на підставі довідки апеляційного суду № 7-422-С від 30.12.2014 про заробітну плату, починаючи з 31 грудня 2014 року.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 31 грудня 2014 року перебуває на обліку в УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке було призначено відповідно до Закону України «Про статус суддів» у розмірі 70 % заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

В лютому 2015 року позивач звернулася до УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з заявою, в якій просила здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 % від грошового утримання судді, виходячи з суми 20097,00 грн., починаючи з 31 грудня 2014 року.

УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відмовило у здійсненні такого перерахунку, оскільки відповідно до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», до статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується у розмірі 70% грошового утримання судді.

Надаючи оцінку правомірності відмови, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Частиною 1 статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України № 3рп/13 від 03.06.2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини пятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI та відновлено дію частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до підпункту 2 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме визначено, що у частині третій статті 138 цифри « 80» замінити цифрами « 70». Зміни набрали чинності з 01.05.2014, на момент виникнення спірних правовідносин неконституційними не визнавалися.

Таким чином, на час призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяла норма статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» було змінено лише відсоткову ставку грошового утримання судді, що враховується при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тоді як норма, відповідно до якої передбачено, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, жодних змін не зазнала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має стаж роботи на посаді судді 24 роки 8 місяців 21 день, а тому щомісячне довічне грошове утримання останньої має виплачуватись із розрахунку 78 відсотків від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, що, в свою чергу, свідчить про протиправність дій відповідача.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 було обчислено виходячи з суми 18270,00 грн. відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-4, згідно з яким максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 15 розмірами мінімальної заробітної плати.

Проте, такі дії відповідача колегія суддів також знаходить неправомірними, адже відповідно до пункту 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, зокрема, довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до УПФУ було подано довідку про заробітну плату, згідно з якою її заробітна плата становить 20097,00 грн. Саме з вказаної суми й повинно здійснюватися обчислення довічного грошового утримання позивача.

Вирішуючи питання щодо строку, з якого необхідно здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, колегія суддів виходить з приписів статті 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої при виникненні права на підвищення пенсії перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до УПФУ з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 12 лютого 2015 року, то відповідний перерахунок необхідно здійснити, починаючи з 01 лютого 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, у звязку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року в адміністративній справі № 200/4794/15-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 № 7-07-С.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити з 01.02.2015 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, із розрахунку 78 відсотків від заробітної плати судді на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 № 7-07-С та виплатити ОСОБА_1 відповідні кошти.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 02 липня 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров