Справа № 454/603/13а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Львів Справа № 876/4271/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року по справі № 454/603/13-а за заявою управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про роз'яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року, задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про зобовязання здійснити призначення та виплату підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 як реабілітованому громадянину підвищення до пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 28 вересня 2012 року.

03 грудня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області звернулось до Сокальського районного суду Львівської області із заявою, в якій просило роз'яснити вищезазначену постанову, посилаючись на те, що в резолютивній частині вказаного рішення не вказано кінцевої дати здійснення нарахування та виплати підвищення пенсії ОСОБА_1 як реабілітованому громадянину, що виключає можливість виконання вказаного рішення.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року в вказану заяву управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області задоволено, розяснено резолютивну частину постанови Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2013 року, а саме зазначено, що відповідач зобовязаний здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_1 як реабілітованому громадянину підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 28 вересня 2012 року і довічно.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати. Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що розяснивши судове рішення, суд першої інстанції змінив при цьому зміст такого рішення, що суперечить вимогам статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки особами, які беруть участь у справі, не подано клопотання про розгляд справи за їх участю, суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Роз'яснюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоровя, а тому і нарахування та виплата підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину повинне здійснюватись довічно.

Суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто роз'ясненню підлягають постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз'яснення її складно виконати, що може призвести до неправильного виконання внаслідок незрозумілості резолютивної частини рішення. При цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

У мотивувальній частині постанови, яку просить розяснити заявник, вказано, що ОСОБА_1 має статус реабілітованого та з врахуванням положень пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд прийшов до висновку про наявність підстав для нарахування та виплати йому підвищення до пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Дана постанова містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при її прийнятті, а також посилання на положення закону, якими він керувався.

Цілком зрозумілою є й резолютивна частина даної постанови, в якій чітко зазначено з якого моменту та в якому розмірі відповідач зобовязаний здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як реабілітованому.

Щодо посилання відповідача на відсутність в рішенні суду кінцевої дати здійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як реабілітованому, то слід зазначити, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» встановлена строковість та обмеженість у часі нарахування та виплати такого підвищення до пенсії. Його виплата здійснюється на постійній основі один раз на місяць довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату такого підвищення пенсії відповідно до цього Закону.

З огляду на викладене, суд не вправі обмежувати виплату підвищення до пенсії кінцевим строком та разом з тим не може зобовязати відповідача здійснювати її нарахування та виплату довічно у відповідному розмірі.

Виходячи з вище наведеного, в даному випадку не було підстав для задоволення заяви про розяснення судового рішення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про розяснення рішення суду.

Керуючись статтями 160, 197, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2014 року по справі № 454/603/13-а скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про роз'яснення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2