Справа № 826/8115/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2015 року № 826/8115/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ"
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення № 132 від 20.04.2015 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, прийняте Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

2. Стягнути з Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" сплачені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві незаконно прийнято рішення, яким анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що вважає безпідставними доводи відповідача про відсутність постачання/придбання позивачем товарів (послуг), здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту за період з березня 2014 р. по лютий 2015 р. та, як наслідок, протиправним рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві № 132 від 20.04.2015 р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що підставою анулювання реєстрації платника ПДВ є дані декларацій, подані позивачем протягом періоду березня 2014 - лютий 2015 р., які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.06.2015 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" зареєстровано Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією, перебуває на обліку у ДПІ Святошинського району ГУ ДФС у м. Києві, зареєстроване платником податку на додану вартість з 01.10.2013 р.

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення № 132 від 20.04.2015 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" (податковий номер 75).

Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що платник податків подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з березня 2014 р. до лютого 2015 р. з показниками, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 00,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Починаючи з 01 січня 2011 року спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

Анулювання реєстрації платника податку на додану вартість врегульовано положеннями статті 184 названого Кодексу.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість (затверджено Наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 № 1130, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 р. за № 1456/26233) визначено порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість (далі - Положення № 1130).

Відповідно до пп. 5.5 п. 5 Положення № 1130 анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Підпунктом "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до пп. 5.5 п. 5 Положення № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку)/

Як вбачається з матеріалів справи, позивач декларував податкові зобов'язання відповідно до вимог чинного законодавства. Так, з матеріалів справи вбачається, що ним декларувались податкові зобов'язання за період з березня 2014 р. по лютий 2015 р., а саме:

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 283 962,00 грн. і податковий кредит у сумі 176 848,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 171 093,00 грн. і податковий кредит у сумі 113 339,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 43 979,00 грн. і податковий кредит у сумі 175 392,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 28 585,00 грн. і податковий кредит у сумі 43 516,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 28 585,00 грн. і податковий кредит у сумі 43 516,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 2 998 824,00 грн. і податковий кредит у сумі 3 376 892,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 71 129,00 грн. і податковий кредит у сумі 108 139,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 1 203 188,00 грн. і податковий кредит у сумі 785 221,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, направлення якої податковому органу підтверджується електронною квитанцією № 2, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 191 001,00 грн. і податковий кредит у сумі 1 107 833,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 2 630 480,00 грн. і податковий кредит у сумі 799 393,00 грн.;

- відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року, задекларовані податкові зобов'язання в сумі 3 800,00 грн. і податковий кредит у сумі 3 800,00 грн.;

Отже, аналіз вищенаведених податкових декларацій з податку на додану вартість свідчить про помилковість висновків податкового органу, що протягом періоду з березня 2014 року по лютий 2015 року показники задекларованих зобов'язань свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові декларації за березень 2014 р. по грудень 2014 р. були прийняті відповідачем без зауважень.

Натомість податкові декларації з ПДВ за січень-лютий 20415 р. були подані позивачем, але не прийняті, у зв'язку із відмовою відповідача підписати «Договір про визнання електронних документів», що оскаржується позивачем у судовому порядку, докази чого наявні в матеріалах справи.

Тому, податковий кредит ТОВ "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" був сформований на підставі операцій з придбання/постачання товарів (послуг), які дають право на формування податкового кредиту, тобто на підставі зареєстрованих та виданих, у встановленому порядку, податкових накладних. Рішення щодо невизнання зазначених податкових декларацій податковим органом не було прийнято.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу про відсутність операцій з постачання товарів (придбання) товарів зроблені з огляду на той факт, що позивач подавав податкові декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, які свідчили про відсутність постачання (придбання) товарів, здійснених з метою формування податкових зобов'язань чи податкового кредиту.

Проте, доказів, які б свідчили про відсутність поставок товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість суду не надано.

Суд також звертає увагу на той факт, який не заперечувався представником відповідача, що позивач, як юридична особа, у встановленому Законом порядку своєчасно подає до податкового органу податкову звітність та сплачує податки.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача у зв'язку з порушенням ним встановленого законом порядку щодо реєстрації юридичних осіб, а саме щодо подання декларацій з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту є необґрунтованим, відповідач не надав жодних доказів на обґрунтування своїх заперечень, тому наведені представником відповідача доводи на підтвердження його заперечень проти позову є безпідставними, тому оспорюване рішення відповідача № 132 від 20.04.2015 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" слід скасувати, задовольнивши вимоги позивача в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б свідчили, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника на додану вартість ТОВ "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" прийнято в межах його повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач довів обставини в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69 -71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення № 132 від 20.04.2015 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" (), прийняте Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

3. Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ТЕК СТРОЙ" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук