Справа № 185/4191/15-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/4191/15-а
Провадження № 2-а/185/84/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Донецька третя особа - Управління державної казначейської служби України у Київському районі м.Донецька, про стягнення щомісячного довічного грошового утримання судді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління пенсійного Фонду України у Київському районі м.Донецька про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок довічного грошового утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Київського районного суду м.Донецька від 21 лютого 2012 року та додатковою постановою від 19 березня 2012 року, залишеними без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідача зобов'язано з 01 січня 2012 року проводити йому виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці , виходячи з розміру посадового окладу, визначеного ст.129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" для суддів апеляційних судів без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. На підставі судових рішень було відкрито виконавче провадження та здійснено нарахування та виплату довічного грошового утримання з 01 січня 2012 року по 31 жовтня 2012 року. В подальшому виконавче провадження було закрито у зв'язку з виконанням рішення суду. З 01 січня 2013 року посадовий оклад судді становив 10 мінімальних заробітних плат, а для суддів апеляційних судів коефіцієнт становить 1,1. Сума грошового утримання позивача має становити 82% від суми суддівської винагороди судді апеляційного суду. З січня 2013 року по 28 квітня 2013 року відповідач сплачував суддівську винагороду у розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2013 року по 28 квітня 2013 року виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2013 рік" та посадового окладу судді, визначеного статтею 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2013 року по 28 квітня 2013 року включно.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву у якій просить суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Донецька від 21.02.2012р. у справі № 2а/523/80/12, з урахуванням додаткового рішення від 19.03.2012р., Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька зобов'язане з 01.01.2012р. проводити виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного ст.129 Закону «Про судоустрій і статус суддів» для суддів апеляційних судів без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

Зазначена постанова суду перебувала виконанні у відділі державної виконавчої служби. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про закінчення виконавчого провадження ВП № 34140977 від 14.11.12р. закінчене провадження на підставі п.8 ст.49 Закону «Про виконавче провадження» у зв'язку із повним на фактичним виконанням судового рішення.

У зв'язку із ухваленням вищевказаної постанови, листом відповідача від 25.02.13р. №46/А-01-01-03 позивач інформований про те, що, на думку Управління Пенсійного фонду, судове рішення виконане у повному обсязі та воно вільне від подальшого виконання рішення суду. Постанова оскаржена в судовому порядку.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 15.04.13р. у справі № 2а/257/63/13 у задоволенні позову про скасування вищевказаної Постанови державного виконавця відмовленою. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.13р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

На думку суду, зі змісту ч.3 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" слідує, що довічне грошове утримання саме виплачується у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тобто не призначається одноразово та залишається незмінним, а має постійно виплачуватись в розмірі, визначеному законом, тобто відповідати відсоткам грошового утримання працюючого судді.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року N 3668-VI у частині третій перше речення після цифр і слів «80 відсотків грошового утримання судді» доповнено словами і цифрами «з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина п'ята статті 138 викладена в такій редакції «Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Водночас, однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій.

Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, визначений Законом N2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом N 3668, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання.

Слід вказати, що правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені Конституційним судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року N 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що 03.06.2013 року Конституційним Судом України було прийнято рішення №3-рп/2013, згідно якого визнано неконституційними ч.3, перше, друге, третє речення ч.5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.2 цього Закону в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», абзац другий п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень ч.2,3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Наказом голови Донецького апеляційного господарського суду від 29.04.2013р. № 70к позивач призначений на посаду судді відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 18.04.2013р. № 211-УІІ.

Листом відповідача від 21.05.2013р. № 106(46)/Ф-01-01-15 позивач повідомлений про необхідність повернути 774,24 грн., сплачених за 29 та 30.04.2013р./а.с. 14/.

Як вбачається довідки відповідача, позивачу у період з 01 січня 2013 року по березень 2013 року призначено та сплачено довічне грошове утримання у розмірі 11613,66 грн. щомісячно, та за квітень 2013 року - 10839,42 грн. /а.с.48/.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №06-18.32 від 20.04.2015 р., його заробітна плата, яка враховується при призначенні щомісячного грошового утримання суддям у відставці станом на 01 січня 2013 року склала: 18925,5 грн., з яких - 12617 грн. - оклад, 6308,5 грн. - вислуга років у розмірі 50% окладу; розмір обчислення грошового утримання з урахуванням стажу роботи суддею 21 рік складає 82%. Сума грошового утримання - 15518,91 грн. /а.с.97/.

Отже, позивачу у спірний період сплачувалось довічне грошове утримання у розмірі меншому, ніж передбачено Законом, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Донецька, третя особа - Управління державної казначейської служби України у Київському районі м.Донецька, про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Донецька щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 01 січня 2013 року по 28 квітня 2013 року довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі меншому, ніж передбачено законом - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Донецька здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01 січня 2013 року по 28 квітня 2013 року довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у розмірі 82% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати п оплаті судового збору у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський