Справа № 804/6518/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 липня 2015 р. Справа № 804/6518/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Златіна Станіслава Вікторовича

при секретарі - Лісна А.М.

за участі представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - не з'явився

представника третьої особи 1 - ОСОБА_3

представника третьої особи 2 - ОСОБА_4

представника третьої особи 3 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Обласної медико - соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Первинна організація незалежної профспілки ВВД ФССНВУ в м. Тернівка, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка про визнання недійсним висновку МСЕК, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати недійсним висновок обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації про встановлення 60 відсотків стійкої втрати професійної працездатності пенсіонеру за віком ОСОБА_3, викладений в акті огляду МСЕК від 22.11.2013 року.

Ухвалою суду від 05.06.2015 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні просив суд поновити строк звернення з позовом до адміністративного суду, вказуючи на те, що останній був пропущений з поважних причин, оскільки про порушення своїх прав, свобод та інтересів оспорюваним висновком відповідача довідався лише після виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 року та рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2014 року по справі № 185/913/14-ц, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. на підставі ст.1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України та отримання ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 18.08.2014 року про відмову у відкритті касаційного провадження. Також позивач наголосив на тому, що з самим актом огляду МСЕК від 22.11.2013 року ознайомився під час розгляду даного адміністративного спору. Також позивач повідомив суд про те, що ним 21.02.2014 року подавалася позовна заява до Тернівського районного суду, у якому позивач просив в т.ч. визнати недійсним висновок МСЕК стосовно ОСОБА_3; однак дана позовна заява була залишена без розгляду.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка, у судове засідання не зявився,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення строків звернення з адміністративним позовом до суду.

Третя особа - Первинна організація незалежної профспілки ВВД ФССНВУ в м. Тернівка, судовому засіданні клопотала про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення з адміністративним позовом до суду, оскільки позивач був знайомий з оскаржуваним висновком МСЕК під час розгляду справи Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області (ОСОБА_3 під час розгляду справи надавалася довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності, у якій зазначено висновок обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації про встановлення 60 відсотків стійкої втрати професійної працездатності пенсіонеру за віком ОСОБА_3). Обєктивних причин неможливості позивачу подати даний адміністративний позов в межах строків встановлених статтею 99 КАС України не було.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, дослідивши клопотання позивача про поновлення строку звернення з позовом до адміністративного суду, клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду, встановив наступне.

Предметом спору у даній адміністративній справі є визнання недійсним висновку обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації про встановлення 60 відсотків стійкої втрати професійної працездатності пенсіонеру за віком ОСОБА_3, викладений в акті огляду МСЕК від 22.11.2013 року.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 року, яким залишено в силі рішення Павлоградського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2014 року по справі № 185/913/14-ц, стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. на підставі ст.1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України.

З тексту вказаних рішень суду встановлено, що підставою для стягнення моральної шкоди слугувала довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності, у якій зазначено висновок обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації про встановлення 60 відсотків стійкої втрати професійної працездатності пенсіонеру за віком ОСОБА_3, викладений в акті огляду МСЕК від 22.11.2013 року.

Таким чином, саме під час розгляду цивільної справи Павлоградським міскрайонним судом Дніпропетровської області позивач довідався про існування оспорюваного висновку МСЕК про встановлення ОСОБА_3 інвалідності та про існування акту огляду МСЕК від 22.11.2013 року, у якому міститься вказаний висновок.

У відповідності до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доспуп до правосуддя.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 року).

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вже було встановлено судом позивач був ознайомлений з висновком МСЕК про встановлення ОСОБА_3 інвалідності та про існування акту огляду МСЕК від 22.11.2013 року, у якому міститься вказаний висновок, з рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2014 року.

З позовною заявою до суду позивач звернувся лише 21.05.2015 року згідно із штампу суду на позовній заяві.

Отже, позивач станом на момент звернення з позовом до суду пропустив шестимісячний строк встановлений ч.2 ст.99 КАС України.

Під час відкриття провадження у адміністративній справі суд не вирішував питання про поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду.

Судом відхиляються доводи позивача про те, що про порушення своїх прав оспорюваним рішенням позивач дізнався лише після виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2014 року та отримання ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 18.08.2014 року про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки позивач приймав участь у розгляді справи у вказаному вище місцевому суді та отримав копію рішення вказаного суду, з якого вбачається що основною підставою для задоволення позову слугувала довідка МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_3

Одночасно судом на підставі письмових пояснень представника позивача встановлено, що 21.02.2014 року позивачем подавалася позовна заява до Тернівського районного суду, у якому позивач просив в т.ч. визнати недійсним висновок МСЕК стосовно ОСОБА_3; однак дана позовна заява була залишена без розгляду.

Судом встановлено, що будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважає, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Отже, суд не вважає причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, які наведено у клопотанні, поважними.

Таким чином, строк звернення з адміністративним позовом до суду не підлягає поновленню.

Згідно із частиною 2 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 155 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Первинна організація незалежної профспілки ВВД ФССНВУ в м. Тернівка, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка про визнання недійсним висновку залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що згідно частини 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровский окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_5
Ухвала не набрала законної сили станом на 02.07.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_5 ОСОБА_6