Справа № 522/16477/13а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/16477/13а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р. Д.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення від 13.12.2013 року № 522/16477/13а з зобов'язання Департаменту праці та соціальної політики ОМР виплатити ОСОБА_2 збитки в розмірі 12011,99 грн. на стягнення з Департаменту праці та соціальної політики боргу по перерахунку у розмірі 8790,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги законодавства України, що є підставою для скасування ухвали про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення та постановлення нової ухвали із задоволенням даної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Позивач 01.07.2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням подальшого уточнення, просив визнати бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови у відновлені прав позивача в частині користування пільгами та отриманні компенсації, які передбачені відповідно до його статусу незаконною; зобов'язати відповідача відновити порушені права позивача в повному обсязі.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії був задоволений частково.

Визнано бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови у відновленні прав ОСОБА_2 в частині користування пільгами та отриманні компенсацій, які передбачені відповідно до його статусу незаконною.

Зобов'язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради відновити порушені права ОСОБА_2 в повному обсязі.

Зобов'язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради виплатити ОСОБА_2 збитки в розмірі 12011 гривень 99 копійок.

Стягнено з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в дохід держави судовий збір у розмірі 34 гривень 41 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року апеляційні скарги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2013 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 28.05.2014 року відкрито виконавче провадження та наданий строк для добровільного виконання рішення.

Департамент праці та соціальної політики ОМР від 22.09.2014 року надійшло пояснення про неможливість виконання виконавчого листа, в якому зазначено, що Департамент є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Вирішення питання щодо виділення додаткових коштів для забезпечення виконання судових рішень можливо лише після збільшення бюджетних призначень за відповідними бюджетними програмами соціального захисту громадян та, на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2013 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року, було проведено перерахунок недоплаченої ОСОБА_2 суми, яка становила 8790,00 грн.

Тому відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом здійснення перерахунку заборгованості.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог заявника, виходячи з наступного.

Статтею 14 КАСУ встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках: за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим та за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконання рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт другий частини четвертої статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та ст. 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду не може змінити зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та винесено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин