Справа № 2а-18135/11
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

при секретарі - Вакуленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кременчука УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ВІ № 223373, винесеної 26 вересня 2011 року інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кременчука УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2, ст.. 122 КУпАП України, з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України та не порушував вимог правил дорожнього руху. Вказував, що обставин, викладених у вищевказаній постанові не було, що постанова не підкріплена належними доказами. Зазначає, що при здійсненні повороту він не створював загрозу для пішохода і що ним було дотримано безпечний боковий інтервал. Потім позивач був зупинений інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2, який повідомив останньому, що ним було здійснено порушення ПДР і це зафіксовано на відеокамеру. Вказував, що на його думку, відеозапис зроблений на місці події інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 не є належним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки останнім було здійснено негласний відео нагляд, що порушує конституційні права позивача. Таким чином вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною. Просив скасувати постанову серії ВІ № 223373 , що була винесена 26 вересня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Оскільки він не здійснював адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Наполягав на тому, що в момент здійснення ни повороту на вулицю Воровського у м. Кременчуці, пішохід не рухався через проїжджу частину дороги, а стояв на бордюрі.

Відповідач інспектор ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кременчука УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив суду, що під час проїзду перехрестя позивачем пішохід уже стояв на цьому перехресті, а саме посередині проїжджої частини, а позивач не зупинився і не пропустив пішохода через проїжджу частину. Просив відмовити в задоволенні позову.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 повідомив, що 26.09.2011 р. він знаходився на чергуванні разом з відповідачем ОСОБА_2

Свідок підтвердив, що позивачем дійсно було здійснено правопорушення за п. 16.2 ПДР України, а саме, що 26.09.2011 року ОСОБА_1, при повороті направо з вулиці Воровського на вулицю Гагаріна у м. Кременчуці не пропустив пішохода, який здійснював перехід через дане перехрестя і знаходився посередині проїжджої частини. Після цього позивача було зупинено інспектором ДПС ВДАІ м. Кременчука ОСОБА_2, складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено щодо нього постанову про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 16.2 ПДР України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку

Відповідно до підпункту б. п.2.3 ПДР України водій т/з зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, встановлені судом обставини дають змогу зробити висновок про безпідставність вимог позивача ОСОБА_4 не надано жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене у задоволенні даної позовної заяви, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 80, 86, 163, 167 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кременчука УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: