Справа № 344/20315/14-а, 2а-344/132/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 876/1664/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язати призначити пільгову пенсію.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року, адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не включення позивачу пільгового обчислення стажу роботи періоди роботи з 10.01.1981 року по 30.06.1985 року та з 01.07.1985 року по 12.01.1994 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок часу роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні та виплатити позивачу пенсію з 12.01.2005 року з урахуванням вказаного стажу, отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та з урахуванням фактично отриманих ним сум.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, яке просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року та в задоволенні адміністративного позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та суттєвим порушенням норм процесуального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 -ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За змістом наведеної норми Закону N 32-V від 26.07.2006р., пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електромонтером прокатно-ремонтного цеху електрообладнання вахтово-експедиційним методом на місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі, а також в районах Крайньої Півночі з 10.01.1981 року по 01.12.1994 року. Відповідно до пенсійного посвідчення, позивач є пенсіонером за віком і отримує пенсію на пільгових умовах по списку №2. Як видно з довідки ПАТ "Укрнафта" Прикарпатське управління бурових робіт від 30.09.2014 року, позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електромонтером прокатно-ремонтного цеху електрообладнання вахтово-експедиційним методом в місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі з 10.01.1981 року по 30.06.1985 року, а також в районах Крайньої Півночі з 01.07.1985 року по 01.12.1994 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на пільгове обчислення трудового стажу в півтораразовому розмірі за період його роботи з 10.01.1981 року по 01.12.1994 року, оскільки з наданих документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він працюючи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом ПВР СРСР від 10 лютого 1960 року.

При цьому, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 25.12.2014 року, а клопотань про поновлення строку звернення до суду не заявляв. З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, тобто починаючи з 25.06.2014 року, а позовні вимоги за період з 12.01.2005 року по 24.06.2014 року, - слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 КАС України.

З врахуванням наведеного,колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, - задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року в справі № 344/20315/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за період з 12.01.2005 року по 24.06.2014 року - залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до стажу його роботи період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 10.01.1981 року по 01.12.1994 року на пільгових умовах з пільговим коефіцієнтом з розрахунку : один рік роботи у вказаний період - за один рік та шість місяців пільгового стажу, починаючи з 25.06.2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький