Справа № 2а/0612/441/11
Суддя: Нечуй Б. П.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2а/0612/441/11
Провадження по справі №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Нечуй Б.П.

при секретарі Маслаковій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі, управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання проведення перерахунку та виплати коштів, передбачених ст. ст. 48,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 21.02.2011 року звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України, управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації такими що були помилково здійснені зазначеними відповідачами без урахування вимог ст. 152 Конституції України, ст.1175 ЦК України ст. 268 ЦК України відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної,основної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та нарахуванні й виплаті в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України провести перерахунок та виплату мені, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 01.05.2004 року по 01.02.2011 згідно ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України усунути порушення, а саме призначити (встановити) мені, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ і виплачувати щомісячно в подальшому з моменту винесення рішення судом згідно ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплати щорічної допомоги на оздоровлення як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних з моменту виникнення у мене права на щорічну допомогу на оздоровлення, а саме за 2004-2010 роки; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації призначити (встановити) мені, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ; не відкладати розгляд справи у разі неприбуття відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також у разі моєї відсутності на судовому засіданні, як позивача, - прошу розглядати справу без мене на підставі наявних у справі матеріалів; стягнути на мою користь,згідно ст.90, 94 КАС України, кошти, затрачені мною на правову допомогу в розмірі 500,00 (п'ятсот) грн.; не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення прошу надіслати на мою адресу вище вказане рішення; зобов'язати відповідачів утриматись від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування пенсії.

Зазначені вимоги позивачки обгрунтовуються посиланням на те, що вона має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особі, віднесеній до категорії І, в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як інвалід ІІ групи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Однак вказані виплати виплачувались їй не в розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах встановлених постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, №1375 від 23.12.2009 року, 562 від 12.07.2005 року, що призвело до порушення її прав, оскільки Закон України має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Позивачка зазначала, що є інвалідом 2 групи 1-ї категорії; інвалідність повязана з наслідками аварії на ЧАЕС.

Відповідачі усупереч зазначеним нормам не провели відповідне нарахування цих виплат.

Тому вона звернулась до відповідачів щодо проведення відповідного перерахунку зазначених виплат, однак отримала відмову.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглянути без її участі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі в судове засідання не зявився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представник управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. Від зазначеного управління надійшло заперечення у відповідності до якого вони просять зазначену справу розглянути без участі їхнього представника та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Лугинського районного суду від 01.03.2011 року адміністративний позов

ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України та управління праці та

соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації про

визнання дій протиправними та зобов»язання проведення перерахунку та виплати

коштів, передбачених ст.ст. 48,50 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині визнання

дій протиправними, зобов»язання проведення перерахунку та виплати коштів,

передбачених ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2004 року по

20.08.2010 року, визнання дій протиправними, зобов»язання проведення перерахунку

та виплати коштів, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з

01.01.2004 року по 20.08.2010 року - залишено без розгляду.

Судом встановлено, що позивачка являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А № 448996, виданого 06.04.2007 року Житомирською облдержадміністрацією, є інвалідом другої групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС, з 21.08.2010 року по 30.11.2010 року перебувала на обліку в УПФУ в Лугинському районі та отримувала додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, згідно ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації та в жовтні 2010 року отримувала щорічну допомогу на оздоровлення , як інвалід ІІ групи, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується компенсація за шкоду заподіяну здоров'ю.

Щорічна грошова допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах:

інвалідам ІІ групи пять мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Так як позивачка перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації та отримувала щорічну допомогу на оздоровлення, як інвалід ІІ групи, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, тому вона повинна отримувати вказану допомогу в зазначеному розмірі щорічно в розмірах, встановлених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин позивачка має право на призначення пенсії в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягають частина перша статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною п'ятою статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Однак, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

З статті 50 Закону № 796-ХІІ випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не бере до уваги положень частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачці конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 50 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону № 796-ХІІ, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачці слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачці повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому відмова управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі у перерахунку та виплаті пенсії є протиправною.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 01.07.2010р.-888 грн., 01.10.2010 року 907 грн.

Розмір мінімальної пенсії за віком в спірний період становив: з 01.07.2010р.-709грн., з 01.10.2010р.-723 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2010 рік не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або в іншому правовому акті суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами Закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові Закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (ст..1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності Держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст..21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений( ст.22).

На підставі ст.. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції та повинні відповідати їй.

Стверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі п.15 даного Положення, у відповідності до якого створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі, яке і повинно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці за період з 21.08.2010 року по 30.11.2010 року відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати щомісячно вказану пенсію по день припинення позивачці прав на такі виплати, починаючи з 01.12.2010 року з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік».

Що ж стосується стягнення судових витрат з відповідача, то зазначені вимоги підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України, з врахуванням положень постанови КМУ від 27.10.2006 р. № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, якою передбачено граничні компенсації які підлягають стягненню за рахунок держави по адміністративним справам в розмірі 5% від мінімальної заробітної плати за 8 годин робочого часу, а тому враховуючи час витрачений на виконання позову 1 година ці вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 71,161,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 48,50,70,71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік", ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідачів - управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі та управління праці і соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації управління щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особі, віднесеній до категорії1, щорічної грошової допомоги на оздоровлення, в розмірах, передбачених ч.1 ст. 50, ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі провести донарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особі, віднесеній до категорії 1, в розмірах, встановлених ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 21.08.2010 року по 30.11.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю особі, віднесеній до категорії 1, в розмірах, встановлених ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» щомісячно по день припинення позивачці прав на такі виплати, починаючи з 01.12.2010 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" за 2010 рік.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації виплачувати ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» щорічно, починаючи з 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 6 грн.. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя Б. П. Нечуй