Справа № 820/4961/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

30 червня 2015 р. №820/4961/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області до Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, в якому просить суд надати дозвіл Державній податковій інспекції у Зміївському районі ГУ Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства у розмірі 2198440,71 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

ОСОБА_1о. начальника ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 через канцелярію надійшло клопотання про заміну позивача ДПІ у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області на ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області.

Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратив чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", а також реєстрацію 25.05.2015 року юридичної особи - ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області, у відповідності до положень ст. 55 КАС України, суд дійшов висновку про заміну позивача ДПІ у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області на ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідач має податковий борг у загальному розмірі 2198440,71 грн., що виник на підставі: самостійно визначених податкових зобов'язань та донарахувань за актами перевірок, а саме в частині чистого прибутку (доходу), що вилучається до бюджету - 464638,26 грн., з податку на прибуток - 714246,09 грн., з ПДВ - 226677,75 грн., з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загального значення - 143927,52 грн., з земельного податку з юридичних осіб - 2262881,47 грн., збір за спеціальне використання води - 375081,19 грн., надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти - 47588,43 грн. Загальний податковий борг по підприємству виник 02.10.2001 року та до теперішнього часу не переривався. Для погашення податкового боргу контролюючий орган здійснив наступні дії: сформував першу податкову вимогу від 29.10.2001 року №1/25, яка направлялася на адресу відповідача та ним отримана 19.11.2001 року; сформована друга податкова вимога від 24.12.2001 року № 2/178, яка отримана 03.01.2002 року; прийнято Рішення про опис майна від 05.04.201 1 року за № 9; складено Акт опису майна від 30.05.2014 р. №48/25 за підписом директора підприємства. Описано майно на суму 5714, 72 грн. При цьому позивач зазначив, що майно підприємства належить до власності громади та органів управління Зміївської районної ради. Рішенням Зміївської районної ради від 18.07.2014 року №786-VI надано згоду на реалізацію майна відповідача в рахунок погашення податкового боргу. Також позивач зазначив, що протягом 2014р. - 2015р. постановами Харківського окружного адміністративного суду позовні вимоги податкового органу про стягнення з відповідача боргу з розрахункових рахунків задоволені. На виконання постанов суду ДПІ направлялися інкасові доручення до банківських установ. На підставі яких протягом 2014 року до бюджету надійшло 218,81 грн., протягом 2015 року до бюджету надійшло лише 41,05 грн.

ОСОБА_1о. начальника ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява, в якій представник позивача просить справу розглядати без участі представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомив, заяви про розгляд справи без участі не надав.

Судом розглянуто справу у письмовому провадженні у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.41 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Зміївське районне комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області.

Відповідач самостійно визначив податкове зобов'язання в частині чистого прибутку (доходу), що вилучається до бюджету - 464638,26 грн., з податку на прибуток - 714246,09 грн., з ПДВ - 226677,75 грн., з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загального значення - 143927,52 грн., з земельного податку з юридичних осіб - 2262881,47 грн., збір за спеціальне використання води - 375081,19 грн., надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти - 47588,43 грн.

Згідно довідки про суми податкового боргу Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, відповідач має заборгованість в загальному розмірі 21988440,71 грн.(а.с.6).

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.46. 1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.49.18 ст.49 ПК України - податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Кодексу в разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідач самостійно не сплатив податкове зобов'язання, позивачем винесено першу податкову вимогу від 29.10.2001 року №1/25 в розмірі 657,60 грн. (а.с.24), яка направлялася на адресу відповідача та ним отримана 19.11.2001 року, що підтверджується поштовим відправленням, а також винесено друга податкову вимогу від 24.12.2001 року № 2/178 в розмірі 13540, 23 грн., яка отримана відповідачем 03.01.2002 року (а.с.25).

Як вбачається з облікової картки платника податків ЗРКВКП, податковий борг не переривався (а.с.7 -19).

На час розгляду справи у відповідача мається заборгованість на загальну суму 2198440,71 грн. в частині чистого прибутку (доходу), що вилучається до бюджету - 464638,26 грн., з податку на прибуток - 714246,09 грн., з ПДВ - 226677,75 грн., з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загального значення - 143927,52 грн., з земельного податку з юридичних осіб - 2262881,47 грн., збір за спеціальне використання води - 375081,19 грн., надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти - 47588,43 грн.

Судом встановлено, що позивач протягом 2014 року та 2015 року не одноразово звертався до суду з адміністративними позовом щодо стягнення заборгованості з рахунків відповідача суму заборгованості. Зазначені позови були задоволені та стягнуто з розрахункових рахунків заборгованість перед бюджетом.

На підставі зазначених постанов суду податковий орган звертався до установ банку, які здійснюють обслуговування відповідача з інкасовими дорученнями, на підставі яких протягом 2014 року до бюджету надійшло 218,81 грн., протягом 2015 року до бюджету надійшло 41,05 грн.

Як встановлено з матеріалів справи, майно відповідача знаходить в комунальній власності територіальної громади, органом управління є Зміївська районна рада.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Зміївської районної ради від 18.07.2014 року №786-VI, надано згоду на реалізацію майна, яке знаходиться на балансі ЗРКВКП та може бути використано для погашення податкового боргу підприємства (додоток №1) (а.с.30-31).

Також судом встановлено, що рішенням від 05.04.2011 року №9 вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ЗРКВКП, а у разі, якщо на момент складання акту опису майна відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому (а.с. 26).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному бюджеті обтяжень рухомого майна, на підставі акту опису майна від 30.05.2014 року №48/25, обтяжувач - Зміївська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області, майно відповідача перебуває у податковій заставі (а.с.27).

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.п. 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п. 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Із наведеного вбачається, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому.

При цьому, встановлено обмеження, згідно якого податкова застава поширюється на майно, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Пунктом п. 89.3 ст. 89 ПК визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Крім того, згідно п. 89.8 ст. 89 ПК України встановлено, що орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу в державному реєстрі.

Зі змісту п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України вбачається, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом другим пункту 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу Державній податковій інспекції у Зміївському районі ГУ Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства у розмірі 2198440,71 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, на підставі п.95.3 ст.95 ПК України.

Згідно ст.61 ПК України, органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 2198440,71 грн., суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, через що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 8-14, 71, 94, ч.3 ст. 112, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області до Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл Державній податковій інспекції у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області на погашення суми податкового боргу Зміївського районного комунального водопровідно-каналізаційного підприємства за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі у розмірі 2198440,71 грн. (два мільйони сто дев'яносто вісім тисяч чотириста сорок гривень 71 копійка).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мар'єнко Л.М.