Справа № 442/6003/13а,2а/442/17/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 876/4063/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради, треті особи - Головний архітектор м. Дрогобича ОСОБА_4, фізична особа - підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_1, про визнання протиправними рішень, договору та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2013 року позивач - ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Дрогобицької міської ради, треті особи - Головний архітектор м. Дрогобича ОСОБА_4, фізична особа - підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_1, в якому просила визнати протиправними рішення, договору про встановлення сервітуту та зобов»язати вчинити дії, щодо скасування дозволів і погоджень та вчинення дій по знесенню незаконно збудованого та розміщеного приміщення.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що 15.08.2011 року звернулася в міську раду з заявою про видачу дозволу на встановлення малої архітектурної форми магазину - кіоску по АДРЕСА_1. Для позитивного вирішення звернення їй необхідно було надати ряд документів. Однак, вона отримала відмову, так як на вказаній території розміщення малих архітектурних форм є перенасиченим, що в свою чергу погіршує архітектурно - естетичний вигляд забудови даного району. Вона намагалася з»ясувати невмотивовані причини такої відмови. І після неодноразових звернень вона дізналась, що рішенням Дрогобицької міської Ради №674 від 26.06.2012 року гр. ОСОБА_5 надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту на земельну ділянку площею 0,0018 га. по АДРЕСА_1 та укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми від 08.08.2012 року з начальником комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської Ради ОСОБА_6 Вказані рішення вважає протиправними та такими, що прийнятті з порушенням вимог закону та просить їх скасувати.

В ході судового розгляду позивачкою позовні вимоги уточнювалися, зокрема, так як ФОП ОСОБА_5 незаконно з недотриманням технічних норм спорудила МАФ, площею 18 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі протиправних рішень, просить зобов»язати ФОП ОСОБА_5 знести незаконно збудоване та розміщене приміщення з порушенням норм містобудування та в порушення правил електронагляду , що виразилось у недотриманні технічних норм при встановленні МАФ площею 18 кв.м. по АДРЕСА_1, і наданого для обслуговування нежитлової будівлі, на підставі протиправних рішень Дрогобицької міської Ради.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним, прийняте з порушенням вимог закону рішення Дрогобицької міської Ради №674 від 26.06.2012 року «Про надання дозволу на укладення договору особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу ОСОБА_5 на укладення договору особистого строкового сервітуту на земельну ділянку площею 0,0018 га для обслуговування тимчасової споруди на АДРЕСА_1 строком на 5 років. Визнано частково не чинним, прийнятим з порушенням вимог закону рішення №1159 Дрогобицької міської Ради ХХХVІІ сесії шостого скликання «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а саме п. 1.4, згідно якого затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1, проживає на АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 18 кв.м. по АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування нежитлового приміщення. Визнано частково нечинним, прийнятим з порушенням вимог закону рішення №1161 Дрогобицької міської Ради ХХХVІІ сесії шостого скликання «Про надання в оренду продовження терміну оренди земельних ділянко», а саме п. 1.1, згідно якого вирішено: Надати в оренду земельні ділянки комунальної власності ОСОБА_1, прож. на АДРЕСА_2 - земельну ділянку площею 18 кв.м. на АДРЕСА_3 кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування нежитлового приміщення. В решта адміністративного позову відмовлено.

Додатковою постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2014 року доповнено постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2014 року. Визнано протиправним, прийняте з порушенням вимог закону рішення Дрогобицької міської Ради №674 від 26.06.2012 року «Про надання дозволу укладення договору особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової спор; торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності» в частині надання дозволу ОСОБА_5 на укладення договору особиста строкового сервітуту на земельну ділянку площею 0.0018 га для обслуговування тимчасової споруди на АДРЕСА_1 строком на 5 років та в частині його скасовано. Визнано частково не чинним, прийнятим з порушенням вимог закону рішення №1159 Дрогобицької міської Ради ХХХVІІ сесії шостого скликання «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а саме п. 1.4 згідно якого затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянко ОСОБА_1, проживає на АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 18 кв.м. на АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування нежитлового приміщення та скасовано п. 1.4 вказаного рішення. Визнано частково нечинним, прийнятим з порушенням вимог закону рішень №1161 Дрогобицької міської Ради ХХХVІІ сесії шостого скликання «Про надання оренду продовження терміну оренди земельних ділянко», а саме п. 1.1 згідно якого вирішено: Надати в оренду земельні ділянки комунальної власності ОСОБА_1, прож. на АДРЕСА_2 - земельну ділянку площею 18 кв.м. на АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговувань нежитлового приміщення та скасувати п. 1.1 вказаного рішення. В решті адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що при ухваленні оскарженої додаткової постанови суд не перевірив жодну з обставин, перелічених в п.п. 1-10 ч. 2 ст. 2 КАС України, обов»язковість яких він повинен був перевірити. У мотивувальній частині постанови суд не зробив ніяких висновків стосовно законності чи незаконності оскаржуваних рішень міської ради, їх обґрунтованості, наявності або відсутності несправедливої дискримінації для різних верств мешканців району, дотримання чи недотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями оскаржуваних рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом першої інстанції оскаржувану додаткову постанову прийнято на виконання п. 2 ч. 1 цієї статті, з чим не погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що нечинним нормативно-правовий акт стає з дати набрання відповідним рішенням суду законної сили, а протиправність індивідуального акта виникає, у разі набрання рішенням суду про задоволення адміністративного позову законної сили, з моменту прийняття такого акта суб»єктом владних повноважень (вчинення дії або бездіяльності). Вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містить різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акта - визнання його нечинним.

В даному випадку, при вирішенні спірних правовідносин предметом оскарження яких були акти індивідуальної дії, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність винесення додаткової постанови щодо скасування рішень ради, оскільки у відповідності до ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб»єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, відтак винесення додаткової постанови є недоцільним, через що така підлягає скасуванню.

Статтею 202 КАС України, зокрема пунктом 4 частини 1 передбачено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм неналежну правову оцінку, через що додаткова постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, додаткову постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2014 року у справі №442/6003/13-а - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.06.2015 року.