Справа № 138/487/15-а
Суддя: Жикевич Т. Б.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/487/15-а
Провадження №:2-а/138/13/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015 14 год. 55 хв. м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участі секретарів: Алєксєєвої І.Д., Корби В.І., Стафійчук Н.А.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилів-Подільському в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання не чинним рішення та зобовязання вчинити певну дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії, за вислугу років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При обрахунку стажу роботи позивача відповідач не зарахував до її стажу період роботи в санаторії «Гірський», оскільки санаторій не відносився до закладів і установ освіти.

До початку розгляду справи по суті представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд ухвалити постанову про визнання протиправними рішень відповідача в частині відмови позивачу в призначені пенсії за вислугу років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязання призначити таку пенсію починаючи з 01.08.2014, зарахувавши до пільгового стажу період роботи позивача в ДП «Дитячий санаторій «Гірський» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з 21.04.1999 по 25.09.1999, з 01.05.2001 по 22.09.2001 та з 10.04.2002 по 31.08.2002.

За заявою представника позивача, ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.04.2015 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зарахування в пільговий стаж періоду роботи позивача в ДП «Дитячий санаторій «Гірський» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» з 01.05.2001 по 22.09.2001 та із 10.04.2002 по 31.08.2002.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали додаткові пояснення та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Додатково пояснив суду, що основною вимогою для зарахування у спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, періодів роботи учителям, вихователям у клініках, поліклініках, лікарнях, санаторіях є віднесення цих закладів до дитячих, тобто зайнятих безпосередньо обслуговуванням (лікуванням, оздоровленням) дітей, або наявність у відповідних лікувально-оздоровчих закладах дитячих відділень, у яких безпосередньо працює особа, що претендує на пенсію за вислугу років.

Заслухавши представників позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи таке.

Позивач ОСОБА_4 народилась 30.09.1964. Дошлюбне прізвище Коломієць. Дані обставини підтверджуються копією паспорта позивача та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 14,15,18).

01.08.2014 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсій відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.42).

Відповідач відмовив позивачу в призначені такої пенсії і, така відмова була оформлена 21.08.2015 протоколом 924 (а. с. 20).

Листом № 2857/06-74/0210 від 16.09.2014 відповідач повідомив позивача про прийняття такого рішення. В листі зазначено, що пенсія за вислугу років працівникам освіти призначається відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМУ від 04.11.1993 №909 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.09.2002 №1436). Зазначеним переліком передбачені санаторії, дитячі відділення в санаторіях, які відносяться до закладів і установ освіти. Періоди роботи в санаторій «Гірський» (1 рік 1 місяць 19 днів) не можливо зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки даний заклад згідно за статутом ДП Дитячого санаторія «Гірський» ЗАТ товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» не відноситься до закладів і установ освіти. За даними трудової книжки до стажу за вислугу років можна зарахувати 23 роки 11 місяців 4 дні, що не дає права на призначення даного виду пенсії (а. с. 5).

Крім того 17.09.2014 відповідачем, за наслідками проведення засідання комісії по розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії, вирішив відмовити позивачу в призначені пенсії за вислугу років, оскільки у неї відсутній необхідний стаж роботи 25 років.

В подальшому Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області погодило такий висновок відповідача. Дана обставина підтверджується відповідним листом №2839/12-17 від 25.09.2014 (а.с. 43,44).

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в порядку перевірки пенсійної справи 21.10.2014 (лист №1584/14-06) розяснила відповідачеві те, що приймаючи до уваги статут ДП «Гірський» з якого вбачається, що це є саме дитячий оздоровчий заклад, необхідно додатково провести зустрічну перевірку з метою уточнення даного факту. У разі підтвердження факту роботи вихователем в дитячому санаторії період роботи в даному закладі можливо зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 45,46).

З метою перевірки інформації щодо роботи позивача вихователем у періоди роботи з 21.04.1999 по 25.09.1999, з 01.05.2001 по 22.09.2001 та з 10.05.2002 по 31.08.2002, відповідачем в січні 2015 проведено зустрічну перевірку в ДП «Дитячому санаторію «Гірський». В листі відповідача №995/06-78/02-10 від 12.03.2015 зазначено, що в результаті проведеної перевірки та додатково витребуваних документів встановлено, що дійсно філія дитячого санаторію «Гірський» з листопада 1999 року є дитячим оздоровчим закладом. Додатково до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по вислузі років ОСОБА_4 зараховано періоди з 01.05.2001 року по 22.09.2001 рік та з 10.05.2002 року по 31.08.2002 рік, при цьому стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років обраховано в 24 роки 7 місяців 8 днів, що не дає права на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.47-52,56).

В черговий раз розглянувши питання про призначення позивачу пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», за вказаних обставин, відповідач знову відмовив їй у призначені такої пенсії і, така відмова була оформлена 10.03.2015 протоколом 9365 (а. с. 57).

Листом від 12.03.2015 №995/06-78/02-10 інформацію аналогічного змісту відповідач повідомив позивачу (а. с. 76).

Разом з тим, в судовому засіданні представники позивача стверджували той факт, що позивач в період з 21.04.1999 по 25.09.1999 працювала на такій же посаді вихователя в тому ж закладі, а тому позивач має право на зарахування вказаного періоду роботи до стажу, який дає їй право на отримання пенсії згідно п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з записів в трудовій книжці, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні, позивач з 21.04.1999 прийнята на посаду виховательки на період літньо-оздоровчого сезону в філіал Хмільницького відділення Пансіонат з лікування «Гірський» АТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Також в трудовій міститься відбиток штемпеля ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» Філія санаторій «Гірський». На зазначеній посаді позивач працювала до 25.09.1999 (а.с.8).

В матеріалах справи також міститься довідка про заробітну плату позивача, яку вона отримала, зокрема, а період з квітня по вересень 1999 року, включно. Загальний розмір заробітної плати становить 726,87 грн. Довідка видана ДП «Дитячий санаторій «Гірський». Аналогічні відомості зазначені в акті №35 (додатковий) від 10.02.2015, складеному відповідачем за результатами перевірки стажу роботи ОСОБА_4 за період з квітня 1999 року по вересень 1999 року. В довідці також вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.19, 51-52).

Факт того, що позивач в період з 21.04.1999 по 25.09.1999 фактично виконувала роботу вихователя в філії ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - «Санаторій «Гірський» підтверджено показаннями свідків.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, який був директором санаторію, ОСОБА_6, яка була вихователькою в санаторії та ОСОБА_7, яка працювала в штаті персоналу санаторію підтвердили той факт, що вони працювали разом з ОСОБА_4 в філії ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - «Санаторій «Гірський». Зазначили, що ОСОБА_4 працювала на посаді вихователя та в її обовязки, крім іншого, входило проведення освітньо-виховної роботи та догляд за групою дітей, яким вона організовувала екскурсії та слідкувала за дотриманням ними лікувального режиму. З 1991 року санаторій почав приймав для оздоровлення на літньо-оздоровчий сезон до 1000 дітей, в основному тих, які мали статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Як і в попередні роки так і безпосередньо в 1999 році санаторій був зайнятий безпосередньо обслуговуванням (лікуванням, оздоровленням) таких дітей. В штаті санаторію, крім позивача, працювало ще декілька вихователів. Така специфіка роботи санаторію і зумовила його повне перепрофілювання в 1999 році (а. с. 78, 90, 91).

Показання свідків з приводу їх роботи в санаторії в аналогічні періоди, що і позивач, також підтверджено копіями їх трудових книжок. Так, із записів трудової книжки ОСОБА_8, слідує, що з 1989 року він займав посаду директора Будинку відпочинку «Гірський», який згодом був перепрофільований на пансіонат з лікування «Гірський», а 24.02.1997 реорганізований на санаторій «Гірський» (а.с. 83-89).

Як слідує з листа, за підписом головного лікаря ДП «Дитячий санаторій «Гірський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №02-09/104 від 04.06.2015 починаючи з травня 1991 року в пансіонаті з лікуванням «Гірський» с. Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області щорічно проходили курс лікування та оздоровлення понад 1000 дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, суду надано посадову інструкцію вихователя, затверджену 26.03.1999 в с. Брониця директором санаторію «Гірський» ОСОБА_5 На даній інструкції вчинено підписи про ознайомлення з її змістом ряду осіб, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Згідно Розділу ІІ посадової інструкції до завдань і обовязків вихователя віднесено, зокрема, планування і організація навчально-виховної роботи, відпочинок і оздоровлення дітей; відповідальність за збереження життя і здоровя дітей; здійснення звязку з лікуючим лікарем дітей, вжиття заходів щодо попередження бездоглядності та правопорушень серед дітей; здійснення індивідуальної роботи з дітьми; організовувати дозвілля дітей та разом з культорганізатором брати участь у проведенні культурно-масових заходів; сприяння становленню їх, як особистостей, створення умов для розвитку обдарувань, здібностей, талантів, їх участі в художній самодіяльності, а також технічній, спортивній, суспільно-корисній діяльності; виховання поваги до батьків, жінок, культурно-національних цінностей України, дбайливе ставлення до навколишнього середовища; дотримання педагогічної етики та ін.

Щодо статусу санаторію в якому працювала позивач то з матеріалів справи слідує, крім іншого, що 14.04.1998 зборами ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» затверджено Положення про філію ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» «Санаторій Гірський». Філія санаторій «Гірський» сезонного функціонування діє для виконання заходів, що випливають з основних цілей та завдань акціонерного товариства, зокрема, організації ефективної реабілітації, лікування і відпочинку хворих, розповсюдження санаторно-курортних путівок. Філія не мала статусу юридичної особи та підпорядковувалась територіально Хмільницькому відділенню АТ Укрпрофоздоровниця (а. с. 53-55).

25.11.1999 зборами ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» затверджено нове Положення про філію Хмільницького ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Дитячий санаторій Гірський». Філія створена для здійснення видів діяльності, що випливають з основних цілей та завдань ЗАТ, зокрема, для організації та підвищення якості лікування дітей та дорослих, в тому числі постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, організація ефективної реабілітації, лікування і відпочинку хворих. Філія не мала статусу юридичної особи та підпорядковувалась Хмільницькому ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (а. с. 48-49).

На підставі вказаного вище рішення зборів 11.01.2000 ОСОБА_3 керівників Хмільницького ДП ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» прийняла рішення №Р 1-4 про перепрофілювання філії санаторію «Гірський» (а. с. 50).

Рішенням №3/1 від 22.01.2003 загальних зборів ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про зміни організаційно-правової структури ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» реорганізовано шляхом виділення, зокрема, філію Хмільницького дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укпрофоздоровниця» - «Дитячий санаторій «Гірський» в дочірнє підприємство «Дитячий санаторій гірський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (а.с.22).

Вирішуючи спір суд зважає на те, що відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку (Ред. Закону від 09.12.2012).

Постановою КМУ №909 від 04.11.1993 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Так, згідно розділу першого переліку, який визначає найменування закладів і установ освіти та найменування посад, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, вихователі санаторіїв та дитячих відділень в санаторіях.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи встановленні обставини, вважає доведеним той факт, що позивач в період з 21.04.1999 по 25.09.1999 працювала на посаді вихователя у вказаному вище санаторії. Така посада в такому закладі передбачена Постановою КМУ №909 від 04.11.1993, а відтак період такої роботи має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право на пенсію відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім іншого, в судовому засіданні також встановлено, що даний заклад здійснював в зазначений період оздоровлення дітей. Тобто він був безпосередньо зайнятий обслуговуванням (лікуванням, оздоровленням) дітей, що в свою чергу забезпечує дотримання вимоги на якій наголошував представник відповідача щодо зарахування у спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, вказаного періоду роботи позивача.

Відповідно до ст.ст. 3, 21 Конституції України Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 43 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках передбачених законом.

Враховуючи викладене, та обставина, що роботодавець провадив таку діяльність до внесення змін в установчі документи щодо статусу санаторію не може позбавляти права позивача на зарахування вказаного періоду її роботи в даній установі до спеціального стажу, що дає їй право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, відтак такими, що підлягають частковому задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Така позиція Вищого адміністративного суду України зазначена в Постанові від 26.03.2015 (К/800/51526/14).

Відповідно до ст.ст. 81, 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

На підставі зазначених нормативних актів, відповідач при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу за вислугу років наділений дискреційними повноваженнями.

Таким чином, суд враховуючи право виходу за межі позовних вимог, передбачене ч.2 ст.11 КАС України вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправними дії відповідача та скасувати його рішень, оформлених протоколами № 924 від 21.08.2014, №45 від 17.09.2014 та 9365 від 10.03.2015 в частині відмови позивачу у призначені пенсії за вислугу років; зобовязання зарахувати позивачу до пільгового стажу, який дає право на отримання пенсії згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» роботу на посаді вихователя ДП «Дитячий санаторій «Гірський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» з 21.04.1999 по 25.09.1999 та зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.08.2014 про призначення пенсії за вислугу років.

Позиція щодо необхідності зобовязання відповідних управлінь Пенсійного фонду України щодо зарахування до стажу роботи певного періоду роботи, при встановленні судом відповідного факту, зазначена в ряді судових рішень Вищого адміністративного суду України, зокрема, в Ухвалі від 17.03.2015 (К/800/2442/14).

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 3, 21, 43 Конституції України, п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 158-163 КАС України, п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Ред. Закону від 09.12.2012), суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області та скасувати протоколи № 924 від 21.08.2014, №45 від 17.09.2014 та 9365 від 10.03.2015 управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області в частині відмови ОСОБА_4 у призначені пенсії за вислугу років.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу, який дає право на отримання пенсії згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» роботу на посаді вихователя ДП «Дитячий санаторій «Гірський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» з 21.04.1999 по 25.09.1999.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 11.08.2014 про призначення пенсії за вислугу років.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.Б.ЖИКЕВИЧ

Повний текст постанови суду складено 17.06.2015.