Справа № 685/616/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/616/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бурлак Г.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

30 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року скасовано постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01.12.2014 року та прийнято нове рішення, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року. 19.03.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №685/1414/14-а виданим 25.02.2015 року Теофіпольським районним судом.

Згідно листа від 16.04.2015 року УПФУ в Теофіпольському районі, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії відповідно до рішення суду, заборгованість виплати різниці між сумою перерахованою та виплаченою становить 46007,94 грн.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду іззаявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25.05.2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали з підстав її невідповідності нормам матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

За правилами частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що винесення рішення про зміну способу та порядку виконання призведе до зміни резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також встановлення чи про зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. По інших рішеннях відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Звертаючись з заявою до суду про зміну способу виконання судового рішення, заявник фактично просив змінити зміст резолютивної частини рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до приписів ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, положеннями вищевказаної норми встановлено певний перелік обставин, що можуть бути підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Підставою для застосування правил ст.263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Приписами ст. 263 КАС України передбачено зміну способу чи встановлення способу виконання саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки по суті позовних вимог.

Таким чином, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є не визначення способу та порядку його виконання, а тому суд не може змінювати змісту резолютивної частини судового рішення.

Викладені в заяві вимоги стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Відтак, зазначені в поданні вимоги не можуть бути обставинами, що є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення .

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.