Справа № 820/3856/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2015 р. № 820/3856/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції
про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, яка полягає в неповідомленні ОСОБА_1 рекомендованим листом про відкриття 25.07.2014 р. виконавчих проваджень ВП №44182051 та ВП №44182118;

- визнати неправомірними дії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, які полягає в тому, що державний виконавець Н.Шарапова, знаючи, що ОСОБА_1 не отримана інформація про відкриття вказаних виконавчих проваджень, здійснила стягнення з позивача цих сум: 37 грн.80 коп. + 37 грн.80 коп. = 75 грн. 60 коп. - за виконання виконавчих дій;

- зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повернути ОСОБА_1 стягнені суми: 37 грн.80 коп.+37 грн. 80 коп. = 75 грн. 60 коп.;

- зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повернути ОСОБА_1 стягнену суму виконавчого збору: 8,50 грн. та 3,65 грн.=12 (дванадцять) грн. 15 коп.

- зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виправити в постанові про закінчення виконавчого провадження допущену неточність, вказавши підставою до закінчення виконавчого провадження п.4 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавчу службу", як то передбачено законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20.03.2015р. отримала повідомлення на мобільний телефон про зарахування пенсії у розмірі 767,72 грн. замість 956,07 грн. Враховуючи, що цих коштів їй не достатньо не тільки на достатній рівень прожиття, а й навіть на мінімальне існування, остання 23.03.2015 року звернулася до Управління пенсійного фонду для з'ясування причини зменшення розміру пенсії. Як з'ясувалось, на адресу УПФУ надійшло два виконавчих листа ВП№ 44182051 та ВП №44182118, згідно яких постановлено стягнути з позивача на користь держави з пенсії грошові кошти у розмірі 36,54 грн. та 85,00 грн. відповідно за вказаними виконавчими листами. Позивач стверджує, що з виконавчої служби жодних документів не отримувала, про що йшла мова у постановах державного виконавця не уявляла. У зв'язку з цим, 23.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася за інформацією до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби України Харківського міського управління юстиції, де, ознайомившись 24.04.2015 року з матеріалами виконавчого провадження, дізналась, що 25.07.2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ по відношенню до неї були відкриті два виконавчих провадження: ВП№44182051 та ВП№44182118 за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова по справі №644/3725/14-п. При цьому, ні судових повісток про виклик її у судове засідання, ні рішення суду по вказаній справі про стягнення з неї грошових сум не отримувала. За таких підстав, позивач про відкриття 25.07.2014 року виконавчих проваджень не знала. Неправомірна бездіяльність збоку державного виконавця позбавила, як стверджує позивач, її законного права на оскарження постанов від 25.07.2014 року. Окрім того, вона була позбавлена права і на оскарження самого судового рішення.

Також, внаслідок протиправної бездіяльності державного виконавця, позивач була позбавлена права та можливості знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, про встановлений п. 2 постанов строк до 02.08.2014 року на добровільне виконання зобов'язань боржника. Вказане призвело і до прийняття державним виконавцем Н.Шараповою незаконних постанов про примусове стягнення двох грошових сум з позивача по кожному з виконавчих проваджень у розмірі 37, 80 грн. - за здійснення виконавчих дій. При цьому позивач стверджує, що державний виконавець Н.Шарапова, усвідомлюючи, що позивачем не отримана інформація про відкриття виконавчих проваджень, здійснила стягнення з останньої цих сум: 37 грн.80 коп. + 37 грн.80 коп. = 75 грн. 60 коп. - за виконання виконавчих дій незаконно.

Після подання ОСОБА_1 позову до суду з'ясувалось, що державним виконавцем Н.Шараповою прийнято постанову про закриття виконавчого провадження від 26.05.2015 року. Так, державний виконавець, на думку позивача знову порушила вимоги закону та закрила виконавче провадження по п. 9 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", тоді як підставою для закриття провадження слід було вказати - п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та поданих суду документів, з позивача незаконно стягнуто суми виконавчого збору 8, 50 грн. та 3, 65 грн. = 12, 15 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях на позов, просили суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позивач та її представник під час розгляду справи наполягали, що державним виконавцем Н.Шараповою не виконано вимог закону та не направлено в установленому порядку до районного управління пенсійного фонду копію постанови від 26.05.2015 року про закриття виконавчого провадження та не повідомила про те, що постанова районного суду скасована. Таким чином, державний виконавець Н.Шарапова приховала від районного управління пенсійного фонду підстави закриття виконавчого провадження, де і до теперішнього часу позивач є винною у скоєнні правопорушення, що слугувало підставою для стягнення з неї грошових сум.

Представник відповідача - Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції державний виконавець Н.Шарапова, у судовому засіданні визнала позовні вимоги частково. Остання вказала, що відділ ДВС готов повернути позивачу стягнені гроші, у разі, якщо позивач надасть до Відділу відповідні реквізити рахунку, на який слід повернути гроші.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, опитавши в якості свідка державного виконавця Н.Шарапову, виходить з наступних підстав та мотивів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу розгляду адміністративним судом справ, предметом яких є рішення, дії, бездіяльність державної виконавчої служби унормовані ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), котрі відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 606-ХІV).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З аналізу викладених вище норм права, суд приходить до висновку, що виконавче провадження являє собою сукупність дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання визначених законом виконавчих документів. Суд зазначає, що державним виконавцем вчиняються дії з примусового виконання, крім іншого, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

При цьому суд відзначає, що відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 11 вказаного вище Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, у тому числі матеріалами зведеного виконавчого провадження, дослідженому у судовому засіданні, копія якого приєднана до справи, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.05.2014 року по справі №644/3725/14-п (провадження 3/644/918/14) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 85 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 36, 54 грн.

На виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходилось зведене виконавче провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 штрафу та судового збору за постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.05.2014 року по справі №644/3725/14-п (провадження 3/644/918/14) (а.с. 73-127).

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 25.07.2014 року (а.с. 79) було відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 36, 54 грн. - ВП 44182051. Згідно п. 2 постанови, боржнику встановлено строк до 02.08.2014 року для добровільного виконання постанови держвиконавця та п. 5 постанови роз'яснено право оскаржити дану постанову.

Також, постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 25.07.2014 року (а.с. 101) було відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 85 грн. - ВП 44182118. Згідно п. 2 постанови, боржнику встановлено строк до 02.08.2014 року для добровільного виконання постанови держвиконавця та п. 5 постанови роз'яснено право оскаржити дану постанову.

Доказів направлення позивачу копій вказаних вище постанов та доказів їх отримання позивачем матеріали виконавчого провадження не містять.

Представник відповідача ОСОБА_3 під час розгляду справи також не надала таких доказів та пояснила суду, що оскільки відкривав провадження у виконавчих провадженнях ВП 44182051 та ВП 44182118, які ОСОБА_3 були об'єднані у зведене ВП № 46034064 (а.с. 87,104), інший державний виконавець відділу, надати такі докази вона не може.

Разом з тим, згідно до вимог, встановлених ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, враховуючи приписи ст. ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, судовим розглядом встановлено, не заперечується представником відповідача під час розгляду справи, що державний виконавець Н.Шарапова, отримавши на виконання виконавчі провадження ВП 44182051 та ВП 44182118 не пересвідчилась, що боржником ОСОБА_1 не отримана інформація про відкриття вказаних виконавчих проваджень, та здійснила стягнення з позивача за виконання виконавчих дій суми: 37 грн.80 коп. + 37 грн.80 коп. = 75 грн. 60 коп. (а.с. 85-86, 104-105).

Вказані вище обставини також підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи матеріалами зведеного виконавчого провадження ВП № 46034064.

Постановою державного виконавця від 14.01.2015 року (а.с. 89, 106) стягнення звернуто на пенсію боржника.

Як вбачається з відповіді В.о. начальника УПФУ у Орджонікідзевському районі м. Харкова (а.с. 141-143) з пенсії ОСОБА_1 за постановами державного виконавця стягнуто 37 грн.80 коп. + 37 грн.80 коп. = 75 грн. 60 коп. та 8, 50 грн. + 3, 65 грн. = 12 грн. 15 коп.

Оскільки позивач ОСОБА_1 як учасник виконавчого провадження (боржник) не отримала постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень ВП 44182051 та ВП 44182118, а відтак була позбавлена права оскаржити ці постанови в установленому законом порядку або добровільно виконати в установлений держвиконавцем у згаданих постановах строк постанову суду, суд вважає позовні вимоги в цій частині також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окремо суд відзначає, що представником відповідача під час розгляду справи було повідомлено суд та позивача про те, що Відділом ДВС ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти будуть повернуті, у разі надання останньою реквізитів рахунку для перерахування коштів.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що оглянувши матеріали зведеного виконавчого провадження № ВП 46034064, судом встановлено, що деякі документи складені держвиконавцем на аркушах паперу, які з зворотної сторони містять інформацію, котра не має жодного відношення до даного виконавчого провадження, а тому суми витрат, зазначені держвиконавцем в актах про проведення виконавчих дій (а.с. 86, 106) є незрозумілими.

Представник відділу ДВС під час розгляду справи не надала обґрунтованих пояснень щодо встановлених державним виконавцем сум витрат на проведення виконавчих дій, що зумовлює висновок про не доведеність правомірності таких дій державного виконавця в процесі примусового виконання судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що 21.05.2015 року суддею Орджонікідзевського районного суду м. Харкова повідомлено Відділ Орджонікідзевського ДВС Харківського МУЮ про те, що постановою судді апеляційного суду Харківської області від 22.04.2015 року постанову суду першої інстанції від 20.05.2014 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу скасовано і провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України у відношенні ОСОБА_1 закрито (а.с. 91, 125).

26.05.2015 року державним виконавцем Н.Шараповою Відділу Орджонікідзевського ДВС Харківського МУЮ закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови № 544/3725/14-п, виданої 20.05.2014 року, з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 59 закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 94, 127).

Позивач та її представник не згодні з підставою, зазначеною держвиконавцем у постановах про закриття виконавчого провадження та просять зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виправити в постанові про закінчення виконавчого провадження допущену неточність, вказавши підставою до закінчення виконавчого провадження п.4 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавчу службу".

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів субєкта владних повноважень, які покладені в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд наголошує наступне:

Пунктом 1 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

Пункт 4 згаданої вище статті Закону передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що постанова суду від 20.05.2014 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу скасована і провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України у відношенні ОСОБА_1 закрито, а саме за цією постановою суду були відкриті виконавче провадження ВП 44182051 та ВП 44182118, які зведені державним виконавцем у ВП № 46034064, підставою для закриття провадження у виконавчому провадженні слід вказати саме п. 4 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено можливості внесення виправлень до постанови державного виконавця, а тому враховуючи наведене, та керуючись приписами ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає за необхідне скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 від 26.05.2012 року у ВП № 44182051 та ВП № 44182118 (а.с. 94, 127), зобов'язавши Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Інші доводи позивача та її представника не нашли обґрунтованого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи встановлені судом обставини, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, яка полягає у неповідомленні ОСОБА_1 належним чином в установленому Законом України "Про виконавче провадження" про відкриття 25.07.2014 р. виконавчих проваджень ВП №44182051 та ВП №44182118.

Визнати неправомірними дії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, які полягають у тому, що державний виконавець Н. Шарапова, не перевіривши інформацію щодо отримання ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП №44182051 та ВП №44182118, стягнула ці суми 37 грн.80 коп. + 37 грн.80 коп.= 75 грн. 60 коп. (сімдесят п'ять грн. 60 коп.)- за виконання виконавчих дій.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повернути ОСОБА_1 стягнену суму 37 грн.80 коп.+37 грн. 80 коп. = 75 (сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повернути ОСОБА_1 стягнену суму виконавчого збору 8,50 грн. та 3,65 грн.=12 (дванадцять) грн. 15 коп.

Скасувати постанову Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2015 року та зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Повернути Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції матеріали виконавчого провадження, витребувані судом: ВП №44182051 та ВП №44182118.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 30 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко