Справа № 808/8357/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року (об 11 год 30 хв )Справа № 808/8357/14 Провадження № ДО/808/1149/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії

головуючого судді Батрак І.В.,

суддів Макисименко Л.Я.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства внутрішніх справ України

до Головного управління МВС України в Донецькій області

до Артемівського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області

про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, або позивач) звернувся з адміністративним позовом, у якомуз урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

1) визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх спав України (далі МВС України або перший відповідач ) № 879 від 11.08.2014 в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ;

2) визнати незаконним та скасувати наказ МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 в частині звільнення з органів внутрішніх справ;

3) поновити на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області;

4) стягнути з Аремівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_2, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ніяких вчинків, які б суперечили інтересам служби, а також тих, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ він не скоював, у звязку з чим вважає оскаржувані накази МВС України в частині, які стосуються притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів внутрішніх справ, безпідставними та протиправними. Позивач зазначив, що службове розслідування, на підставі висновків якого прийнято оскаржувані накази, фактично не проводилось. Також зазначив, що з наказом №879 від 11.08.2014 відповідачі ознайомили його 25.12.2014 та 05.02.2015 через електрону адресу. Вважає дії відповідачів протиправними, його звільнення зі служби за оскаржуваним наказом було здійснено із порушенням чинного законодавства та у спосіб, який не передбачений законом, оскільки було порушено порядок та процедуру проведення службового розслідування, а сам факт, якийу ньому визначений підставою для звільнення (скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового іначальницького складу), не існував.

В судове засідання позивач не зявився, проте 05.06.2015 звернувся до суду з клопотанням (вх. № 23591) про розгляд справи за відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник першого відповідача в судове засідання не зявився, проте 09.06.2015 зверувся до суду з клопотанням (вх.№ 23960) про розгляд справи у відсутності представника МВС України, у порядку письмового провадження. Позов ОСОБА_2 не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у запереченні від 23.02.2015 (вх. № 8065), вважає оскаржувані накази такими, що прийняті правомірно, у звязку із встановленими в ході проведеного службового розслідування обставинами щодо вчинення позивачем вчинків, що дискредитує звання рядового та начальницького складу.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі ГУМВС України в Донецькій області або другий відповідач) в судове засідання не зявилась, проте 09.06.2015 звернулась до суду з заявою (вх.№ 24033) про розгляд справи без її участі. Крім того відповідно до наданих заперечень від 30.12.2014 (вх. № 55559) позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити, вважає, що оскаржувані накази прийняті на підставі та в межах наданих повноважень. Також представник зазначила, що звільнення позивача відбулось за вчинки, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, що є окремою підставою для звільнення та не є видом дисциплінарної відповідальності. Окрім того, представник відповідача вважає заявлені вимоги про поновлення на попередній посаді похідними від вимог про скасування наказів про звільнення, тому їх розгляд є передчасним, а вимоги про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу вважає безпідставними, оскільки звільнення проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третього відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши та зясувавши обставини справи та перевіривши докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 16.06.2013 перебував на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району ГУМВС України), що підтверджується довідкою-витягом з його послужного списку.

Наказом МВС України № 879 від 11.08.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункту 41 наказу).

Як зазначено у наказі, рішення про звільнення позивача прийнято на підставі статей 2, 5, 7, 12 та 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 «По особовому складу» позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно з листом ознайомлення працівників Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області з наказом МВС України від 26.08.2014 №1667 о/с про звільнення з ОВС ОСОБА_2 ознайомлено 20.10.2014.

Підставами для прийняття зазначених наказів став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 11.08.2014.

Зокрема, у висновку вказано, що окремі працівники Артемівського МВ, а саме слідчий відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчий відділу Артемівського МВ лейтенант міліції ОСОБА_2 активно співпрацювали з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. артемівськ та Артемівському районі.

Разом з цим, вказаний висновок не містить виклад обставин, які підтверджують безпосереднє скоєння ОСОБА_2 вчинків, що дискредитують звання рядкового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

У висновку ж службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленим у ході відпрацювання зазначеного підрозділу, який затверджений 28.10.2014, тобто після прийняття оскаржуваних позивачем в частині його звільнення наказів, зазначено, що згідно пояснень слідчого Ковтуневич А.Д. виявлено факти їх бездіяльності під час виїзду та документування злочинних дій, оскільки 23.06.2014 близько 21.00 год. від невідомого чоловіка надійшла інформація про виявлення наркотиків в одній із квартир. Приїхавши за вказівкою чергового на вказану квартиру вони побачили двоє озброєнних представників ДНР, які вказали працівникам міліції на пакети із невідомою речовиною та надали вказівку їх вилучати. Після цього, вищевказані працівники міліції, розуміючи неправомірність виявлення сторонніх предметів та перебування в цей час у квартирі представників збройних формувань, ніяких дій із затримання чи отримання від цих чоловіків пояснень не здійснили, а навпаки, діючи за їх вказівками провели вилучення наркотичного засобу. У подальшому, факт вилучення наркотичного засобу незважаючи на суттєві порушення під час його виявлення та документування слідчим внесено до ЄРДР.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено в оскаржуваному наказі № 879 від 11.08.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області», позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 - за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про міліцію», у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Основні обовязки міліції визначені статтею 10 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до присяги працівника внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі Положення).

Відповідно до пункту 2 Положення позивач, який мав спеціальне звання лейтенант міліції, відноситься до осіб середнього начальницького складу.

Підстави звільнення зі служби в запас осіб середнього, старшого та вищого начальницького складу (з постановкою на військовий облік), визначені пунктом 64 Положення, зокрема підпункт «є» якого передбачає звільнення за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обвязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут)

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Таким чином, скоєння особою рядового і начальницького складу вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу, є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ та не є видом дисциплінарного стягнення, що передбачено та застосовується у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наказ № 879 від 11.08.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» в частини звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ, а також прийнятий на підставі нього наказ № 1667 о/с від 26.08.2014 «По особовому складу» в частині звільнення позивача, прийняті не у спосіб, передбачений законом.

Окрім того, суд вважає недоведеним наявність підстав для звільнення позивача за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу (пункт 66 Положення).

Вчинками, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, можуть бути корупційні та інші діяння, що є не сумісними з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечать Присязі працівника внутрішніх справ, оскільки підривають довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижують їх авторитет.

Як зазначено у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 11.08.2014, позивач активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числіі службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції та і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі.

У висновку ж службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленим у ході відпрацювання зазначеного підрозділу, який затверджений 28.10.2014, тобто після прийняття оскаржуваних позивачем в частині його звільнення наказів, зазначено, що згідно пояснень слідчого Ковтуневича А.Д. виявлено факти їх бездіяльності під час виїзду та документування злочинних дій, оскільки 23.06.2014 бльзько 21.00 год., від невідомого чоловіка надійшла інформація про виявлення наркотиків в одній із квартир. Приїхавши за вказівкою чергового на вказану квартиру вони побачили двоє озброєнних представників ДНР, які вказали працівникам міліції на пакети із невідомою речовиною та надали вказівку їх вилучати. Після цього, вищевказані працівники міліції, розуміючи неправомірність виявлення сторонніх предметів та перебування в цей час у квартирі представників збройних формувань, ніяких дій із затримання чи отримання від цих чоловіків пояснень не здійснили, а навпаки, діючи за їх вказівками провели вилучення наркотичного засобу. У подальшому, факт вилучення наркотичного засобу незважаючи на суттєві порушення під час його виявлення та документування слідчим внесено до ЄРДР

Відповідно до частини статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За правилами частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, обовязок суду щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, закріплений частиною 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що першим відповідачем не доведено скоєння позивачем вчинків, які дискредитують звання рядового та начальницького складу, що стало підставою для звільнення останнього з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Надані представником першого відповідача копії пояснень, які відбирались від позивача та працівників Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області при проведенні службового розслідування не підтверджують скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність доказів, які підтверджують скоєння ОСОБА_2 вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, у звязку з чим накази МВС України № 879 від 11.08.2014 та № 1667 о/с від 26.08.2014 в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ прийняті протиправно, а відтак, позовні вимоги про їх скасування в цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, встановлено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більше як за один рік, у звязку з чим позовні вимоги про поновлення позивач на попередній посаді підлягають задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_2 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014, у якому не зазначена дата звільнення, таким чином 26.08.2014 вважається останнім робочим днем, у звязку з чим позивач підлягає поновленню на посаді з 27.08.2014.

При цьому, оскільки за номенклатурою посад посада, з якої звільнено позивача, відповідно до Переліку № 4 посад, на які працівники призначаються і з яких звільняються наказами начальників головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях, ректорів вищих навчальних закладів після погодження з Міністром, першим заступником Міністра, заступником Міністра - керівником апарату, заступником Міністра (у разі введення), які за функціональними обовязками координують діяльність підрозділів, та відповідними структурними підрозділами апарату Міністерства, який затверджений наказом МВС України № 378 від 30.06.2011 «Про затвердження номенклатури посад щодо призначення, переміщення, звільнення осіб рядового і начальницького складу та працівників органів внутрішніх справ», віднесена до переліку посад, на які працівники призначаються та звільняються з яких наказами начальників головних управлінь МВС України в областях, обовязок видання наказу про поновлення позивача на посаді лежить на ГУМВС України в Донецькій області, до компетенції керівника якого віднесено видання відповідного наказу.

Відповідно до пунктів 1.5 та 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 499 від 31.12.2007, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби.

Судом встановлено, що грошове забезпечення позивачу нараховане та виплачене включно до 11.08.2014, що підтверджується відповідю Артемівського МВ УМВС в Донецькій області за підписом начальника Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Визначаючи розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд застосовує положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (далі Порядок № 100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5.8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області № 19733 від 10.11.2014, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 91 грн. 40 коп.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на 09.06.2015 становить 287 календарних днів, у звязку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 91,40 грн. * 287 календарних днів = 26231,80 грн.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду у відносинах публічної служби про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання - у межах суми стягнення за один місяць, та поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Враховуючи, що відповідно до довідки Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області № 19733 від 10.11.2014, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 91,40 грн., постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення з третього відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2742,00 грн. підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 41 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 879 від 11.08.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» щодо звільнення з органів внутрішніх справ лейтенанта міліції ОСОБА_2, слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1667 о/с від 26.08.2014 «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі пункту 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-158708), слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Поновити лейтенанта міліції ОСОБА_2 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 27.08.2014.

Стягнути з Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 по 09.06.2015 у розмірі 26231,80 грн., (двадцять шість тисяч двісті тридцять одна гривня вісімдесят копійок)

Постанова суду в частині поновлення лейтенанта міліції ОСОБА_2 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та в частині стягнення з Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 2742,00 грн., (дві тисячі сімсот сорок дві гривні) підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.В.Батрак

Суддя Л.Я.Максименко

Суддя О.О.Прасов