Справа № 2а-3919/11
Суддя: Смоляр А. О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3919/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2011 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Смоляр А.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому вказала, що має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі за текстом Закон №2195-IV) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Управлінням ПФУ така надбавка до пенсії у повному розмірі не нараховувалась та не виплачувалась. Позивач зазначив, що дії Управління ПФУ щодо нездійснення перерахунку та невиплати їй у повному обсязі надбавки до пенсії є неправомірними та такими, що суперечать Конституції України та Законам України. За наведених обставин позивач просить визнати дії відповідача незаконними, зобовязати відповідача здійснити їй нарахування та виплату за період з 01 січня 2009 року по даний час, як дитині війни, щомісячної державної допомоги відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року.

Представник відповідача 21 квітня 2011 року отримав копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. Станом на 06 травня 2011року, за збігом строку, передбаченого ч.3 ст.183-2 КАС України, відповідач заперечень на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 і має статус дитини війни, що надає йому право на отримання державної соціальної підтримки, встановленої Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір підвищення пенсії склав 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008р. визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином рішення Конституційного суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, мають для суду преюдиціальне значення.

У 2010 році дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у 2010 році Управління не здійснювало, а також не проводило відповідних виплат.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються, таким чином держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Не дивлячись на це, відповідач не вчинив жодних дій для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку нарахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-IV є незаконними за період в межах строку позовної давності, визначеної ст. 99 ч.2 КАС України.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач про свої порушені права знав понад зазначеного строку оскільки отримував допомогу в меншому розмірі протягом багатьох років, а до суду звернувся тільки 11 квітня 2011 р.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду. У відповідності до зазначеної статті суд своєю ухвалою від 06 травня 2011року залишив вимоги які виходять за межі 6-ти місячного строку без розгляду.

Що стосується терміну, до якого відповідачу слід проводити перерахунок та виплату відповідної допомоги, то хоча позивач і заявляє у позовних вимогах такий термін по даний час та в подальшому, але враховуючи, що відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін. Так судом достовірно встановлено, що бездіяльністю відповідача порушуються права позивача, а тому на думку суду термін, до якого слід проводити перерахунок та виплату, слід визначити датою ухвалення постанови суду, тобто 06 травня 2011року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 69-71,99,100,160, 162, 183-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1до Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси щодо не донарахування і невиплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1як дитині війни за період з 11 жовтня 2010 року по 06 травня 2011року незаконними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004р. недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з 11 жовтня 2010 року по 06 травня 2011року включно, виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично сплачених сум у цей період.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2