Справа № 823/660/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року справа № 823/660/15

м. Черкаси

14 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання Шалько І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної фінансової інспекції в Черкаській області до Золотоніської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому, враховуючи заяву про зміну позовних вимог, просить зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію виконати п. 5 вимог ДФІ в Черкаській області від 10.09.2014 №23-08/42-6454 шляхом відшкодування, в порядку та розмірах визначених ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок винних осіб шкоди, що заподіяна установі внаслідок зайвого нарахування та виплати індексації; зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію виконати п. 6 вимог ДФІ в Черкаській області від 10.09.2014 №23-08/42-6454 шляхом відшкодування, в порядку та розмірах визначених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок винних осіб шкоди, що заподіяна установі внаслідок зайвого нарахування та виплати матеріальної допомоги; зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію виконати п. 7 вимог ДФІ в Черкаській області від 10.09.2014 №23-08/42-6454 шляхом відшкодування, в порядку та розмірах визначених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок винних осіб шкоди, що заподіяна установі внаслідок зайвого нарахування та виплати надбавки за допуск до державної таємниці.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 26.06.2014 по 20.08.2014 працівником державної фінансової інспекції в Черкаській області (далі ДФІ в Черкаській області) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Золотоніської районної державної адміністрації за період з 01.10.2010 по 30.06.2014, за наслідками якої складено акт ревізії №08-17/26 від 27.08.2014. За результатами ревізії зафіксовано ряд порушень фінансового характеру, за наслідками якої відповідачеві направлено вимоги щодо усунення порушень фінансової дисципліни від 10.09.2014 №23-08/42-6454, згідно з якими, зокрема, відповідача зобов'язано у строк до 10.10.2014 подати до ДФІ в Черкаській області інформацію про вжиті заходи та належним чином завірені копії документів, що підтверджують усунення порушень та недоліків, а саме: в порядку та розмірах, визначених ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, відшкодувати за рахунок винних осіб шкоду, що заподіяна внаслідок допущених порушень. Відповідач у встановлений строк порушення не усунув, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника до суду не направив, подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності свого представника.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

З матеріалів справи вбачається, що ДФІ в Черкаській області відповідно до п. 1.4 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Черкаській області на ІІ квартал 2014 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 24.06.2014 №485 працівником позивача проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Золотоніської районної державної адміністрації за період з 01.10.2010 по 30.06.2014, за наслідками якої складено акт ревізії №08-17/26 від 27.08.2014.

Суцільною ревізією правильності встановлення, нарахування та виплати працівникам надбавок за високі досягнення в праці та за допуск до державної таємниці встановлено, що голові райдержадміністрації ОСОБА_1 в січні 2012 року нараховано надбавку за допуск до державної таємниці на суму 465 грн. 45 коп., як за повний відпрацьований місяць, в той час коли нею було відпрацьовано 15 робочих днів і сума надбавки повинна складати 349,08 грн., що є порушенням ст. 7 Закону України від 21.01.1994 №3855 «Про державну таємницю» та постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянину у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці». Враховуючи вищезазначене, голові райдержадміністрації ОСОБА_1 зайво виплачено надбавку за допуск до державної таємниці у 2012 році на суму 116 грн. 56 коп. та, як наслідок, зайво нараховано та перераховано єдиного соціального внеску на суму 42 грн. 31 коп.

Внаслідок допущених порушень установі завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 158 грн. 87 коп.

Порушення допущено колишнім начальником відділу ФГЗ ОСОБА_2, яка відповідно до посадової інструкції вела облік розрахунків по нарахуванню заробітної плати.

Суцільною ревізією дотримання порядку проведення індексації грошових доходів працівників встановлено, що в порушення п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при проведенні індексації заробітної плати не було враховано зміну базового місяця, що призвело до зайвого нарахування та виплати одному працівнику установи протягом періоду, що підлягав ревізії, індексації на суму 719 грн. 39 коп. та, як наслідок, зайвого перерахування внесків до державних цільових фондів (єдиного соціального внеску) на суму 261 грн. 14 коп.

Так, першому заступнику голови райдержадміністрації ОСОБА_3 розпорядженням голови Золотоніської РДА від 21.05.2012 №74-к з травня 2012 року встановлено надбавку за допуск до державної таємниці в розмірі 10 % до посадового окладу. Ця виплата є постійною і перевищує розмір індексації, відповідно базовий місяць для виплати індексації являється травень 2012 року, і індексація обнуляється. Сума зайвої виплати індексації за травень 2012 січень 2012 року склала 719 грн. 39 коп.

Внаслідок зазначеного установі завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 980 грн. 53 коп.

Порушення допущено колишнім начальником відділу ФГЗ ОСОБА_2, яка відповідно до посадової інструкції вела облік розрахунків по нарахуванню заробітної плати.

Суцільною ревізією правильності нарахування та виплати матеріальної допомоги та заробітної плати за час відпустки встановлено, що в порушення п. 4, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, до розрахунку середньої заробітної плати для виплати відпускних та матеріальної допомоги включено одноразові виплати, а також допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Внаслідок вищезазначеного працівниками установи зайво виплачено протягом 2012 року матеріальної допомоги на суму 711 грн. 18 коп., та, як наслідок, зайво перераховано внесків до державних цільових фондів (єдиного соціального внеску) на суму 258 грн. 16 коп.

Оскільки під час ревізії вищевказані порушення не були усунуті, відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939 та абзацу першого п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, обєкту контролю направлено вимоги від 10.09.2014 №23-08/42-6454 щодо усунення порушень, виявлених ревізією, з встановленим терміном їх виконання - до 10.10.2014

Згідно пунктів 5, 6, 7 зазначених вимог Золотоніську районну державну адміністрацію зобов'язано відшкодувати, в порядку та розмірах визначених ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок винних осіб шкоди, що заподіяна установі внаслідок зайвого нарахування та виплати індексації, матеріальної допомоги та виплати надбавки за допуск до державної таємниці.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі Закон №2939-ХІІ) головними завданнями органу державного фінансового контролю є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

Частиною 2 ст. 15 Закону №2939-ХІІ встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.

Крім того, підпунктами 15-18, 21 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011, передбачено право Держфінінспекції України для виконання покладених на неї завдань в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; зупиняти в межах своїх повноважень бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами в установленому законодавством порядку, а також застосовувати та ініціювати застосування відповідно до закону інших заходів впливу у разі виявлення порушень законодавства; вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені під час проведення ревізій приховані, занижені валютні та інші платежі, порушувати перед відповідними державними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування у разі, коли отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Отже, органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Відповідно до висновків Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, 21-63а14, від 28 жовтня 2014 року №21-462а14 що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Висновки Верховного Суду України згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з наведеного, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред'явлено вимоги, що вказують на виявлені збитки, їхні розміри та причини виникнення, необхідність їх відшкодування (стягнення).

Зважаючи, що збитки стягуються в судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобовязання вчинити певні дії

Суд акцентує, що ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в аналогічних спорах в рішеннях від 08.04.2015 у справі К/800/63416/13, від 02.04.2015 у справі К/800/31620/13, від 09.04.2015 у справі К/800/49620/13, від 14.04.2015 у справі К/9991/80908/12, від 08.04.2015 у справі К/800/63416/13 відшкодування збитків, завданих державі, тобто фактично захист права держави, порушеного діями об'єкта контролю, може відбуватись лише в порядку позовного провадження шляхом подання ним позову до винних осіб про стягнення, під час якого суд перевіряє і оцінює всі обставини, необхідні для встановлення наявності підстав для стягнення збитків.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Позивач не довів правомірність заявлених позовних вимог. Натомість відповідач надав обґрунтовані заперечення проти позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2015 року .