Справа № 1819/2а-969/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2012-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2012 р.Справа № 1819/2а-969/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Пянової Я.В. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011р. по справі № 1819/2а-969/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2011 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області (далі по тексту УПФУ в Шосткинському районі Сумської області), в якому просила суд:

1. Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Шосткинському районі Сумської області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачеві неправомірними.

2. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області провести перерахунок та виплату позивачеві доплати до пенсії щомісяця, починаючи з січня 2008 року згідно ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за проживання на території радіологічного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, зазначених в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік та в подальшому нараховувати позивачеві до основної пенсії надбавку в розмірі встановленому Законом однієї мінімальної заробітної плати.

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011р. по справі № 1819/2а-969/11 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області про перерахунок пенсії задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області по відмові ОСОБА_1 в повному обсязі коштів, передбачених cт.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язано здійснити відповідні виплати з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Судом першої інстанції справу розглянуто в порядку скороченого провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011р. по справі № 1819/2а-969/11 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм матеріального права. Неправомірність в діях відповідача щодо нарахування доплати до пенсії позивачу відсутня, оскільки управління при здійсненні обчислення доплати до пенсії діяло на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року. Крім того, відповідач вказує на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 99, 100 КАС України, Бюджетного кодексу України, Законів України про Державний бюджет на відповідні роки.

Виходячи з приписів ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд даної адміністративної справи слід проводити в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку такої доплати пенсії за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача на отримання зазначеної доплати до пенсії за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

Колегія суддів частково погоджується з даним висновком суду першої інстанції, однак вважає постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011р. по справі № 1819/2а-969/11 такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 21.02.2011 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце за період з 01.01.2008 року.

Колегія суддів зауважує, що порушене право позивача на отримання пенсії підлягає захисту в межах шестимісячного строку. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (21.02.2011 року), шестимісячний строк звернення до суду та період, за який позивач просить суд захистити його права (з січня 2008 року по день постановлення рішення у справі та в подальшому), колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 21.08.2010 року.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду з захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно зясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

При цьому колегія суддів зауважує, що, як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача відбувалося періодично кожного місяця при отриманні ним суми доплати до пенсії, починаючи з січня 2008 року, а тому кожного разу при отриманні доплати до пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак позивачем до суду першої інстанції не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом за період з 01.01.2008 року по 20.08.2010 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення позивачеві строку звернення до суду за захистом своїх прав за період з 01.01.2008 року по 20.08.2010 року.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Таким чином, внаслідок неправильного застосування норм ч.2 ст.99 КАС України постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню, а позов в частині позовних вимог за період з 01.01.2008 року по 20.08.2010 року згідно приписів ст. 100 КАС України - залишенню без розгляду.

Відносно позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 21.08.2010 року колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю, про що свідчить довідка виконкому Вовнянської сільської ради № 38 від 07.02.2011 року, та має право на отримання доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з вимогами частини 2 статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю провадиться доплата до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні позивачеві розміру доплати до пенсії застосуванню підлягає ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не наведена постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

При цьому колегія суддів зазначає, що з 21.08.2010 року по 31.12.2010 року підстави для невиплати позивачеві доплати до пенсії у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були відсутні, зміни у зазначену статтю не вносились, а тому колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованої відмови відповідача у здійсненні перерахунку доплати до пенсії за зазначений період.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обов'язку відповідача з 21.08.2010 року по 31.12.2010 року здійснювати позивачеві виплату доплати до пенсії у відповідності до приписів ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 21.08.2010 року по 31.12.2010 року суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 183-2, 195, 196, 197, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області - задовольнити частково.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 25.03.2011 р. по справі № 1819/2а-969/11 - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії за період з 01.01.2008 року по 20.08.2010 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії за період з 01.01.2008 року по 20.08.2010 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011 р. по справі № 1819/2а-969/11 - залишити без змін.

Ухвала в частині скасування постанови суду першої інстанції та залишення позову без розгляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

В іншій частині ухвала є остаточною та в силу ч.10 ст.183-2 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4