Справа № 813/1988/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/5645/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 року у справі № 813/1988/15 за позовом ТзОВ «ТБ САД» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним проведення планової документальної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013року по 31.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням позивачем вимог чинного законодавства при проведенні планової документальної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

07 травня 2015 року представником позивача до Львівського окружного адміністративного суду було подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом: - заборони Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області вносити зміни та/або інформацію до електронних (інформаційних) баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» у дані податкової звітності за результатами акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року» до набрання законної сили рішенням у справі, а в разі внесення відповідних змін та/або інформації до інформаційних баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» даних податкової звітності за результатами акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», заборонити використовувати відповідні зміни та/або інформацію в інформаційних базах даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» дані податкової звітності ТзОВ «ТБ Сад», на підставі акту № 282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», до набрання законної сили рішенням у справі; - заборони ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області використовувати та передавати інформацію, викладену в акті №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», зокрема при проведені перевірок, зустрічних звірок суб'єктів господарської діяльності-контрагентів ТзОВ «ТБ Сад» за ланцюгами придбання та продажу товарів до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що без вжиття заходів із забезпечення позову товариству буде завдано значної шкоди шляхом внесення змін та недостовірної інформації до електронних баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». У зв'язку із чим у даній автоматизованій системі виникнуть розбіжності по податковому кредиту та податкових зобов'язаннях між позивачем та його контрагентами (постачальниками товарів, робіт послуг, покупцями сільськогосподарської продукції та будь-якими іншими особами). За твердженням позивача зміна даних його податкової звітності з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року і подальша передача такої інформації та матеріалів перевірки для користування іншим податковим інспекціям спричинить обов'язкове врахування такої інформації та матеріалів проведеної перевірки позивача в результатах перевірок чи зустрічних звірок іншими податковими інспекціями. На думку позивача, результати перевірки позивача являються недостовірними, процедура призначення та проведення перевірки містить очевидні ознаки протиправності дій суб'єкта владних повноважень, є такою, що проведена із грубим порушенням норм законодавства, і її результати не можуть бути внесені до електронних баз даних.

Внесення інформації за результатами такої перевірки у автоматизовану систему негативно вплине не тільки на товариство, а й на його контрагентів, з якими товариство у продовж двох років мало господарські взаємовідносини.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 року у справі № 813/1988/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» про забезпечення позову в адміністративній справі №813/1988/15 задоволено. До набрання законної сили рішенням у справі заборонено Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області вносити зміни та інформацію щодо змін до електронних (інформаційних) баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» у дані податкової звітності за результатами акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», а в разі внесення відповідних змін та/або інформації до інформаційних баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» даних податкової звітності за результатами акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», заборонити використовувати відповідні зміни та/або інформацію в інформаційних базах даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» дані податкової звітності ТзОВ «ТБ Сад», на підставі акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року». До набрання законної сили рішенням у справі заборонено ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області використовувати та поширювати інформацію, викладену в акті №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», зокрема при проведені перевірок, зустрічних звірок суб'єктів господарської діяльності-контрагентів ТзОВ «ТБ Сад» за ланцюгами придбання та продажу товарів.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції її оскаржив податковий орган. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить таку ухвалу суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти поданої апеляційної скарги, просить у задоволені такої відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник податкового органу підтримує вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.

Положенням ч.4 ст.117 КАС України встановлено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Із аналізу ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі чи адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень не зупиняють дії суб'єкта владних повноважень щодо внесенні інформації у електронні бази даних, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою заборонити вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади … при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Об'єктом захисту в адміністративному судочинстві є порушені суб'єктом владних повноважень права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. У Рішенні від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Об'єктом захисту у справі, що розглядається, є право позивача на правильне відображення даних його податкових декларації, наданих податковому органу, в усіх інформаційних базах даних ДПІ, а також врахування цієї інформації як публічно-достовірної податкової інформації.

Об'єктом захисту у справі є також інтерес позивача, який полягає у збереженні ділової та податкової репутації як добросовісного платника податків та контрагента. Внесення даних на підставі Акту перевірки №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року впливає на показники субєктів, які також відображені в цьому Акті як контрагенти. Ця обставина призводить до виникнення розбіжностей у визначенні податкових зобов'язань одного контрагента та податкового кредиту іншого контрагента, що має наслідком визначення податковим органом відповідних податкових зобов'язань. Отже, виникає загроза порушення прав та інтересів контрагентів позивача, і ця загроза безпосередньо пов'язана із позивачем.

В таких умовах позивач має право не бути байдужим до наслідків, які можуть настати у разі використання результатів перевірки як офіційної публічно-достовірної податкової інформації, що містить в інформаційній базі даних «Податковий блок». Кожен має право дбати про збереження ділової репутації. З цього випливає право захищати її усім доступними засобами.

Таким чином, колегія суддів вважає некоректними покликання відповідача на те, що акт перевірки, а також дії посадових осіб контролюючого органу із проведення перевірки та складення цього акту не створюють будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У Рішенні Конституційного суду України від 25.12.1997 р. зазначено, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Оскільки юридична особа є організаційно-правовою формою реалізації прав та інтересів людей, ст. 55 Конституції України поширюється і на юридичних осіб.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вживання в цій нормі слова «будь-які» дає підстави тлумачити її як таку, що виключає обмежене тлумачення. Тобто об'єктом оскарження можуть бути будь-які дії суб'єктів владних повноважень. Таке тлумачення відповідає принципу верховенства права, як він розуміється у практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За усталеною практикою Європейського Суду з прав людини процесуальні гарантії, визначені в статті 6 стосовно справедливості, публічності та негайності, втрачають сенс за відсутності захисту передумов для дотримання цих гарантій, а саме - доступу до суду.

Окрім того, відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Ефективність юридичного захисту полягає в його спроможності відновити (поновити) порушене право чи інтерес, усунути спірність чи невизначеність у правовідносинах. З цієї норми, слідує, що звернення до суду, як найбільш ефективний засіб юридичного захисту, не може бути обмежене і відмова у правосудді не відповідає цьому принципу.

Однією з основних функцій Міндоходів є контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), а також контроль за поданням платниками податків податкових декларацій розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, перевірки їх достовірності.

З 01.01.2013 р. в органах державної податкової служби була впроваджена єдина електронна система «Податковий блок», до складу якої увійшли системи «Податковий аудит» (замість діючої раніше АРМ «Аудит») та «Аналітична система» (замість діючої раніше «Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПС України»). Таким чином, АС «Податковий блок» є одним з програмних продуктів центральної бази даних податкової звітності, що введена в дію ДПС України з метою проведення перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість, в якій по податковим періодам відображаються показники податкового кредиту та податкових зобов'язань платників податків у розрізі контрагентів на підставі поданої податкової звітності з ПДВ, тобто податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками № 5.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 р. № 516, якими органи ДПС керуються в практичні діяльності, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

Враховуючи наведене, обов'язок платника податків подати декларацію з ПДВ узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в електронній базі АС «Податковий блок», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.

З огляду на викладене, самостійна зміна, коригування чи іншим способом врахування результатів перевірки відповідачем в АС «Податковий блок» показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

Відповідно до п. 3.2.2 дод. 7 до Наказу ДПА України від 11.09.2008 p. № 584, яким затверджені Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок суб'єктів господарювання - юридичних осіб, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів та документування виявлених порушень, у разі, якщо при проведенні перевірки повноти декларування сум податку на додану вартість (достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість) опрацьовуються відхилення між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту по податку на додану вартість суб'єкта господарювання та його контрагентів, встановлених програмним продуктом «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», які передані підрозділом оподаткування юридичних осіб службовою запискою до підрозділу податкового контролю юридичних осіб відповідно до вимог наказу ДПА України від 18.04.2008 № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість», результати такого опрацювання в обов'язковому порядку зазначаються в додатку до акту перевірки в розрізі податкових періодів та контрагентів за встановленою формою згідно з додатком 6 до зразка форми акту перевірки та додаються лише до першого примірника акту перевірки. Додаток 6 до зразка форми акту перевірки складається після введення в промислову експлуатацію відповідного програмного забезпечення, яке забезпечить можливість введення до АС «Аудит» відповідної інформації про результати проведеного опрацювання зазначених відхилень.

При цьому, результати опрацювання виявлених у Системі розбіжностей повинні узгоджуватись із відповідними розділами акту перевірки та висновками перевірки.

Однак, колегія суддів зазначає, не передбачено, що акт перевірки є підставою для коригування задекларованих даних позивачем чи будь-якого іншого обліку в електронній базі результатів перевірки, а вказано, що акт перевірки є підставою для винесення податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Як встановлено судом першої інстанції - відповідно до висновків акту №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», податковим органом встановлені порушення допущенні позивачем вимог ПК України, Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», тощо.

З такими твердженнями позивач не погоджується і оскаржує перевірочну діяльність податкового органу в суді.

А відтак, без вжиття заходів із забезпечення позову позивачу може бути завдано шкоди шляхом внесення змін та/або інформації щодо змін до електронних баз даних «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» у зв'язку із чим у даній автоматизованій системі виникнуть непідтверджені розбіжності по податковому кредиту та податкових зобов'язаннях між позивачем та його контрагентами (постачальниками товарів, робіт послуг, покупцями сільськогосподарської продукції та будь якими іншими особами).

Використання інформації, викладеної в акті №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання ТОВ «ТБ САД» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 21.12.2014 року», може призвести до безпідставного визнання нікчемними угод, укладених як товариством та його контрагентами, так і за ланцюгами постачання, до визнання відсутньою бази об'єкта оподаткування податком на додану вартість та порушення законних інтересів та прав позивача і його контрагентів, негативно відобразиться на взаємовідносинах товариства з його контрагентами та державою, а тому для відновлення прав, інтересів та ділової репутації позивача необхідно буде докласти значних зусиль.

Згідно положень пунктів 5, 7 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 року №236, у разі неможливості проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання разом із Актом органу ДПС - ініціатору надсилаються належним чином засвідчені копії наявних матеріалів, що підтверджують цей факт, матеріалів щодо вжитих заходів з метою проведення зустрічної звірки, а також інших наявних в органі ДПС матеріалів, що мають або можуть мати відношення до питань запиту і не підтверджують дані платника податків, наведені у такому запиті; результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

За результатами внесення у електронні бази даних результатів перевірки позивача, відповідачем будуть внесені відповідні зміни у задекларовані товариством показники податкових декларації, що автоматично спричинить розбіжності із його контрагентами.

Процедура адміністративного чи судового оскарження податкових повідомлень-рішень, які виносяться за результатами перевірки не зупиняє процесу внесення інформації в електронні бази даних та коригування показників податкових декларацій із усіма негативними для платника податків наслідками.

Вказані розбіжності стануть підставою для проведення податковим органом зустрічних звірок та перевірок інших суб'єктів господарювання з метою підтвердження або спростування їх господарських взаємовідносин із позивачем.

За результатами таких перевірок існує реальна загроза у заподіянні шкоди правам та інтересам позивача, інших суб'єктів господарювання шляхом передчасного коригування податковим органом податкового кредиту та податкових зобов'язань із податку на додану вартість через винесення податкових повідомлень-рішень.

Подальше можливе визнання судами податкових повідомлень - рішень протиправними та їх скасування не спричинять автоматичного поновлення задекларованих контрагентами позивача показників податкових декларацій.

Таке поновлення можливе лише за результатами адміністративного чи судового оскарження, що у свою чергу буде потребувати значних зусиль та витрат.

Із врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про необхідність забезпечення адміністративного позову, оскільки у разі невжиття обраних заходів забезпечення позову існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а також для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, 195, 196, ч. 1 п. 1 ст. 199, ст..ст. 200, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 року у справі № 813/1988/15 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

ОСОБА_3