Справа № 1570/6797/2012
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/6797/2012

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача Косцової І.П.

суддів Стас Л.В.

ОСОБА_1

за участю: секретаря Богданової С.Д.

апелянта не зявився

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 12.01.2015 року)

представника відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 26.01.2015 року)

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконним державного акту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати незаконним та скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 01.12.2011 року №1918/А-2011, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради Комінтерновського району Одеської області (за межами населеного пункту), визнати незаконним та скасувати державний акт Серії ЯЛ 723378 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, за адресою: с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, виданий ОСОБА_4 та скасувати запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03634.

В обґрунтування позову зазначено, що спірне розпорядження є незаконним, оскільки прийняте з грубим порушенням положень ЗУ «Про місцеве самоврядування», Земельного кодексу України та з порушенням прав позивача, оскільки у 2009-2010 роках на підставі рішення сесії ХХІV скликання Фонтанської сільської ради Одеської області від 14.08.2003 року №80-ХХІV та рішення виконкому Фонтанської сільської ради від 30.07.2010 року №96 позивачу передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,0751 га та 0,0425 га, розташовані за адресою вул. Горіхова, 1-а, 1-б, с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, а рішенням Фонтанської сільської ради від 30.12.2009 року №543-V їй надано дозвіл на розробку проекту відведення на правах оренди земельної ділянки площею 0,085 га, розташованої по вул. Горіхова, 1 в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, нею подані всі необхідні документи для відведення земельної ділянки площею 0,085 га у землевпорядну організацію і проект землеустрою знаходився на стадії розробки та погодження, але прийняття спірного розпорядження Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області від 01.12.2011 року №1918/А-2011 та видача державного акту Серії ЯЛ 723378 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, за адресою: вул. Горіхова, 1 с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області ОСОБА_4, позбавили позивача реалізації права як землевласника та права на відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, оскільки земельна ділянка площею 0,0751 га опинилась у замкнутому просторі без проходу на вулицю, у зв'язку з чим позивач просить суд задовольнити позов.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації від 01.12.2011 року №1918/А-2011 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність громадянина ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), передано безоплатно у власність громадянину України ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,1200 га пасовищ для ведення садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в запасі, на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) та Відділу Держкомзему у Комінтернівському районі доручено внести відповідні зміни до земельно-кадастрової інформації.

На підставі вищенаведеного розпорядження ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ723378, згідно якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, у межах згідно з планом, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва.

Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03634.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому Кодексом та згідно процедури встановленої законом, а відповідно до наявних у матеріалах справи документів третьою особою надано відповідну технічну документацію та проект землеустрою, що стали в подальшому підставою для видачі оскаржуваного державного акту на право власності на земельну ділянку.

Також суд зазначив, що відповідно до викопіювання із чергового кадастрового плану Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та висновку Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою у Комінтернівському районі Одеської області №В-226/2011 від 01.12.2011 року, земельна ділянка площею 0,1200 га, відведена ОСОБА_4, не межує з земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_5, отже доводи позивача щодо знаходження земельної ділянки площею 0,0751 га у замкнутому просторі без проходу на вулицю, не підтверджені жодним доказом та не відповідають обставинам справи, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, при цьому зазначає наступне.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Зокрема, за положеннями п. а) ч.1 ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. а) ч.3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання.

Аналогічні положення містить і пункт 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до якого до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Згідно приписів п.12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ч.1 ст.35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

За змістом пунктів 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, у редакції на час спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В свою чергу, згідно пункту «в» частини 1 статті 20 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Частиною 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає: пояснювальну записку; технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Комінтерновської районної державної адміністрації від 03.06.2011 року №848/А-2011 громадянину ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орінтовною площею 0,12 га безоплатно у власність для ведення садівництва із земель сільськогосподарського призначення на території Фонтанської сільської ради (за межами населенного пункту).

На виконання зазначеного розпорядження за замовленням третьої особи ТОВ "Інагро" виготовлено проект землеустрою, який погоджено Висновком комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою у Комінтерновському районі Одеської області від 01.12.2011 року № В-226/2011.

Дослідивши наявну в матеріалах справи технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку третої особи для ведення садівництва, яка є одним із видів документації із землеустрою, в тому числі вихідну земельно-кадастрову інформацію, згідно якої спірна земельна ділянка, відведена ОСОБА_4., за Формою №6-зем відноситься до земель державної власності, цільове призначення - сільськогосподарські землі (пасовища), перебуває у запасі на території Фонтанської сільської ради Комінтерновського району (за межами населенного пункту), колегія суддів приходить до висновку про її відповідність вимогам частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій» та наявності у Комінтерновської районної державної адміністрації підстав та повноважень для її затвердження.

Що стосується доводів позивача щодо обмеження оскаржуваним розпорядженням її прав як власника суміжних земельних ділянок, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до викопіювання із чергового кадастрового плану Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області між ділянками, переданими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 існує прохід, а згідно висновку Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою у Комінтернівському районі Одеської області №В-226/2011 від 01.12.2011 року, земельна ділянка площею 0,1200 га межує на півночі, зі сходу, з півдня та з сходу з землями Фонтанської сільської ради.

Крім цього, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року у даній справі призначено земельно-технічну експертизу на предмет встановлення вільних проходів та проїздів до доріг загального користування з земельних ділянок, належних позивачці на праві власності, чи мають суміжні межі заемельні ділянки позивача та третьої особи, та чи знаходиться земельна ділянка, передана ОСОБА_4, в межах населенного пункту.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 2722 від 30.04.2015 року експертами за результатами досліджень встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_5 знаходиться поза межами с. Фонтанка, вона не є суміжною з земельною ділянкою, що належить третій особі та не має спільних меж, єдиний проїзд на земельну ділянку площею 0,118 га, яка раніше в цілому належала на праві власності ОСОБА_5, згідно технічної документації зі складання правовстановлюючих документів, передбачався з боку вул. Горіхової через земельну ділянку одного з співвласників ОСОБА_6, однак фактично прохід на земельні ділянки позивачки та ОСОБА_7 здійснюється з боку вул. 1-Горіхова частково через земельну ділянку ОСОБА_4 та частково через землі Фонтанської сільської ради.

Після розділу земельної ділянки внаслідок відчуження іі частини за договором купівлі-продажу від 04.10.2012 року (0,0425 га), виділена ділянка могла самостійно використовуватись лише за умов організації проїзду (проходу) шляхом накладення сервитуту на земельну ділянку, що залишиласть у користуванні ОСОБА_5

Отже, враховуючи вищенаведений висновок експерта, колегія суддів приходить до висновку, шо обмеження права користування земельною ділянкою, що належить ОСОБА_5 на праві власності, сталося не з вини відповідача та не внаслідок прийняття оскаржуваного розпорядження, а через не дотримання умов технічної документації, яка була виготовлена з метою отримання правовістановлюючих документів, самою позивачкою і зазначена обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваного розпорядження та державного акту про право власності на земельну ділянку.

Також колегія суддів не може визнати обгрунтованими посилання апеллянта на рішення Фонтанскої сільської ради від 30.12.2009 року №543-V, яким їй надано дозвіл на розробку проекту відведення на правах оренди земельної ділянки площею 0,085 га, розташованої по вул. Горіховій,1 у с. Фонтанка, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 року, по справі №1515/5175/12 за позовом прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області до Фонтанської сільської ради зазначене рішення визнано незаконним та скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження; визнання незаконним державного акту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: ОСОБА_8

Судді: Л.В.Стас

ОСОБА_1