Справа № 404/3001/15-а(2-а/404/291/15)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 404/3001/15-а(2-а/404/291/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2015 р. в справі № 404/3001/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання незаконним рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (далі УПФУ) про визнання незаконним рішення УПФУ № 2904/04-30 від 26.03.2015 р. про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобовязання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», строку проходження строкової військової служби та навчання в Національній академії внутрішніх справ України з 01.08.1993 р. по 19.10.1998 р. та визнати право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення за призначенням пенсії.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову через порушення норм матеріального права, зазначає, що спірні періоди повинні бути зараховані до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи зі відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в березні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Органом Пенсійного фонду зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», строк проходження служби з 28.07.1997 р. по 19.10.1998 р. та період з 01.08.1993 р. по 28.07.1997 р. половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Також судом першої інстанції встановлено, що позивач з 06.06.1991 р. по 10.05.1993 р. проходив строкову службу в Збройних силах України, з 01.08.1993 р. по 28.07.1997 р. навчався у вищому навчальному закладі Національній академії внутрішніх справ України, в період з 28.07.1997 р. по 19.10.1998 р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчого відділення Добровеличківського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, а з 29.10.1998 р. по теперішній час позивач працює в органах прокуратури.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності не зарахування до спеціального стажу роботи спірних періодів.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в 29.03.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням № 2063 від 26.03.2015 р. відповідачем відмовлено позивачу в призначення пенсії за вислугу років у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який на день звернення за призначенням пенсії становить 21 рік 05 місяців 29 днів.

Відповідачем зараховано до спеціального стажу період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому навчальному закладі, не зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», період проходження служби в органах внутрішніх справ з 28.07.1997 р. по 19.10.1998 р. та половину строку навчання в Українській академії внутрішніх справ з 01.08.1993 р. по 27.07.1997 р.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час звернення позивача з питання призначення пенсії, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Частиною 6 статті 50-1 вказаного Закону встановлено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Тобто, законодавець зараховує до вислуги років, що дає право на пенсію за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, яку займає особа з вищою юридичною освітою.

З архівної довідки, виданої УМВС України в Кіровоградській області 18.11.2014 р. № 3/244, вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ: з 01.08.1993 р. по 28.07.1997 р. як курсант Української академії внутрішніх справ, з 28.07.1997 р. по 19.10.1998 р. на посаді слідчого відділення Добровеличківського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області; за час служби в органах внутрішніх справ позивачу присвоєно спеціальні звання: рядового міліції наказом Української академії внутрішніх справ № 330 від 30.07.1993 р., молодшого сержанту міліції наказом Української академії внутрішніх справ № 450 від 10.11.1994 р., сержанту міліції наказом Української академії внутрішніх справ № 188о/с від 01.12.1995 р., лейтенанта міліції наказом МВС України № 233о/с від 21.06.1997 р.

Відповідно до Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114, спеціальні звання молодшого сержанту міліції, сержанту міліції відносяться до молодшого начальницького складу, спеціальне звання лейтенанта міліції відноситься до середнього начальницького складу.

Позивачем отримана вища юридична освіта 21.06.1997 р., про що свідчить диплом спеціаліста, виданий Національною академією внутрішніх справ України.

Тобто, період роботи позивача на посаді слідчого з 28.07.1997 р. по 19.10.1998 р. як особи, яка має вище юридичну освіту, спеціальне звання лейтенанта міліції (яка відноситься до середнього начальницького складу), повинен бути зарахований до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Даний період складає 1 рік 2 місяці 22 дні.

З огляду на приписи ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про незарахування до спеціального стажу усього періоду навчання в вищому юридичному навчальному закладі.

Посилання апелянта на Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, щодо зарахування до стажу державної служби часу служби на посадах рядового та начальницького складі осіб, яким присвоєно спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, а також на Закон України «Про міліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р., щодо того, що навчання у Національній академії внутрішніх справ прирівнюється до проходження військової служби, є необґрунтованими.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення пенсії за вислугу років робітника прокуратури, є Закон України «Про прокуратуру». Стаття 50-1 цього чітко регламентує питання визначення спеціального стажу. Вказаною спеціальною правовою нормою передбачено зарахування до спеціального стажу половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, а також стажу роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою.

Оскільки в період навчання в Національній академії внутрішніх справ України, який, дійсно, відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, зараховується до стажу державної служби, позивач не мав вищої юридичної освіти, тому й цей період відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не зараховується до спеціального стажу, який дає право на призначення позивачу пенсії за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2015 р. в справі № 404/3001/15-а залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2015 р. в справі № 404/3001/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання незаконним рішення, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 02.07.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко