Справа № 372/2173/15-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2173/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Центренерго» звернулось до суду із адміністративним позовом до відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить скасувати постанову № 3-2804/4-10/10-25/2804/06/01 від 28.04.2015 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про накладення штрафу у сумі 43 848 грн., провадження у адміністративній справі щодо накладення на тРипільську ТЕС ПАТ «Центренерго» штрафу у сумі 43 848 грн. закрити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при її винесенні, порушенні прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпідставність висновків представника інспекції ДАБК при проведенні перевірки та складенні постанови про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, помилковість і безпідставність висновків перевірки, неврахування суттєвих документів, ненадання можливості спростувати висновки перевірки, підписання акту перевірки директором Трипільської ТЕС без наявності відповідних повноважень.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням, заперечень суду не надав.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

28 квітня 2015 року заступником директора Департаменту начальником Інспекційного управління № 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_3 було складено постанову № 3-2804/4-10/10-25/2804/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано Трипільську ТЕС ПАТ «Центренерго» винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 43 848 грн., що підтверджується постановою.

Обставини вчинення правопорушення, здійснення будівництва, технічного нагляду за спорудженням сірко очистки димових газів на енергоблоці № 2 Трипільської ТЕС за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Промислова,1 підтверджуються листами, наказами, кваліфікаційним сертифікатом, зведеним комплексним висновком, актами, виконавчими зніманнями, рахунками, витягом із проекту.

Позивач ПАТ «Центренерго» є юридичною особою, Трипільська теплова електрична станція ПАТ «Центренерго» є її відокремленим підрозділом без права юридичної особи, що підтверджується довідками з ЄДРПОУ, ухвалою господарського суду м.Києва.

Обгрунтовуючи вимоги адміністративного позову позивач посилається на порушення його законних прав та інтересів, допущених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому дотримуючись принципу диспозитивності суд надає правову оцінку таким доводам в межах своєї компетенції.

Під час судового розгляду обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності за положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшли обєктивного підтвердження, що вказує на безпідставність позову.

Так, судом не встановлено наявність документів, складених відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення тощо), не встановлено навіть існування процедури притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, передбаченої будь-якими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більш того, чинне законодавство взагалі не передбачає можливість притягнення юридичної особи або її структурного підрозділу до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, оскільки в силу положень ст.9,12 та інших норм КУпАП адміністративній відповідальності підлягають фізичні особи.

Відповідно до ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, рішення якого є остаточним.

Згідно ст. 292 Кодексу України про адміністративні правопорушення скарга і протест на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядаються правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня їх надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Вимоги позову про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки провадження у такій справі не розпочиналось, а постанова у справі про адміністративне правопорушення не виносилась.

Таким чином, з фактичних обставин справи не вбачається порушень прав чи законних інтересів позивача у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, які б підлягали судовому захисту.

Крім того, слід відмітити, що позов предявлено до неналежного відповідача, оскільки визначений позивачем субєкт владних повноважень - Державна архітектурно-будівельна інспекція України - не приймав оскаржуване рішення, постанова від 28.04.2015 року винесена посадовою особою іншого субєкта владних повноважень в розумінні КАС України, а саме заступником директора Департаменту начальником Інспекційного управління № 1 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_3

Як свідчать подані суду документи матеріали перевірка структурного підрозділу позивача Трипільськоїх ТЕС здійснювалась контролюючим органом на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, яка розроблена на підставі ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а саме визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (п. 1 Порядку).

Відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», дія якого розповсюджується на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за вчинення таких правопорушень.

Відповідно до п.3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови КМУ від 2 жовтня 2013 року № 735), штрафи за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, за вказаних вище обставин позивач є суб'єктом містобудування, а не субєктом адміністративного правопорушення, що вказує на неналежність обраного позивачем способу захисту своїх прав, оскільки він має можливість оскаржити постанову від 28.04.2015 року у загальному порядку адміністративного судочинства, тобто в межах адміністративного спору юридичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності згідно п.1 ч.2 ст.17, п.1 ч.2 ст.18 КАС України.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.ч.1,2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вбачає неможливим застосування у цьому спорі положень ч.2 ст.11 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, правової оцінки діям відповідача у реалізації владних повноважень, не повязаних із застосуванням норм КУпАП, оскільки з огляду на правовий статус відповідача як центрального органу державної виконавчої влади юрисдикція місцевих загальних судів як адміністративних судів в силу дії п.2 ч.1 ст.18 КАС України у цьому спорі обмежена вирішенням правовідносин, повязаних із притягненням до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та визначених позивачем правових підстав суд вважає, що доводи позову не ґрунтуються на законі та зібраних у справі доказах, тому в задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 9, 17, 71, 158-163 КАС України, ст.293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Кравченко