Справа № 464/2666/15-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2666/15-а
пр.№ 2-а/464/84/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Під Зуброю», про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради у справі про адміністративне правопорушення за №198 від 25 грудня 2014 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34грн., за те, що нібито вона спільно з ОСОБА_1 (мешканкою квартири №18) самовільно встановила вхідні двері у загальному коридорі до квартир №17 та №18 по проспекту Червоної Калини, 105 у м.Львові. Зазначену постанову вважає незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Адміністративна відповідальність має індивідуальний характер, а тому має застосовуватись лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. Вхідні двері встановлював її чоловік разом із сусідом з квартири №18. А відтак, відповідати за вчинок повинні вони. Окрім того, в оскаржуваній постанові відсутня вказівка на закон, який нею порушено. Зазначає, що вхідні двері в коридорі загального користування встановлені 20 років назад, а тому закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні фабулі адміністративного позову та просять такий задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечила, вважає такий безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

Представник третьої особи Львівського комунального підприємства «Під Зуброю» в судовому засіданні позов заперечила, вважає такий безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки ЛКП «Під Зуброю» за №4568 від 12.12.2014р. в квартирі АДРЕСА_1, з 1994 року зареєстровані та проживають ОСОБА_3, її дочка позивач ОСОБА_1, її зять ОСОБА_4, внук ОСОБА_5, та з 1996 року її внучка ОСОБА_6.

Судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії при ОСОБА_2 районній адміністрації Львівської міської ради за №198 від 25 грудня 2014 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 грн. Згідно даної постанови, позивач визнана винним в тому, що вона спільно з мешканцями (квартири №18) здійснила самовільне встановлення вхідних дверей у загальному коридорі до квартир №17 та 18 по проспекту Червоної Калини, 105 у м.Львові.

Об'єктивна сторона вищевказаного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, полягає у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушенні правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарному їх утриманні, а також самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень, використанні їх не за призначенням, псуванні жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У поданому адміністративному позові позивач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила з підстав, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП, оскільки особисто вона не здійснювала самовільного встановлення вхідних дверей у загальному коридорі, такі двері встановлені її чоловіком разом з сусідом ще 20 років назад.

У відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення №12/12 від 12 грудня 2014 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме в такому не зазначений час вчинення адміністративного правопорушення, не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема не зазначено порушення яких саме правил користування жилими приміщеннями чи правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень допустила ОСОБА_1.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні ст.251 КУАП, оскільки такий містить суперечливі дані.

Окрім складеного протоколу про адміністративне правопорушення, який став підставою для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, жодних документальних доказів в матеріалах справи, а також посилань на них в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності немає.

А відтак, при розгляді справи відповідачем, всупереч вимог ст.280 КУпАП не з'ясовано всіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарг на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

За наведених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП не доведена, відповідно, постанова Адміністративної комісії ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради №198 від 25 грудня 2014 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі ст.ст.150, 251, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.11, 18, 71, 86, 99, 128, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Постанову Адміністративної комісії ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради №198 від 25 грудня 2014 року - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.150 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

Постанова є оригіналом, виготовлена в одному примірнику і зберігається у справі №464/2666/14-а