Справа № 800/166/15
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 червня 2015 року м. Київ П/800/166/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Голубєвої Г.К., Веденяпіна О.А., Федорова М.О., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончар Н.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Президента України Порошенка Петра Олексійовича

третя особа - Кабінет Міністрів України

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з позовом до Президента України Порошенка Петра Олексійовича (далі - відповідач), у якому просив: зобов'язати Президента України припинити протиправну приватизацію у 2015 році; зобов'язати Президента України зупинити дію постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році» у порядку, визначеному Конституцією України; зобов'язати Президента України застосувати вето щодо законів, які спрямовані на внесення змін до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» протягом 2015 року та повертати такі закони до Верховної Ради України для повторного розгляду у порядку, визначеному Конституцією України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Президент України, як гарант державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Коституції України, прав і свобод людини і громадянина повинен захистити права та законні інтереси громадянина України - ОСОБА_1, з огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році» порушує такі права, оскільки зменшує його частку як громадянина України у національному багатстві, тоді як Декларація про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року визначає, що саме народ України має виключне право на володіння, користування і розпорядження національним багатством України.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2015 року було відкрито провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, за участі третьої особи - Кабінету Міністрів України, про зобов'язання вчинити дії, закінчено підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15 червня 2015 року та було відкладено розгляд справи до 16 липня 2015 року.

18 серпня 2015 року ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України клопотання про забезпечення позову, яке було передано головуючому судді 19 червня 2015 року.

Зокрема, у клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_1 просить Вищий адміністративний суд України: заборонити Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання та реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році» та здійснювати будь-які заходи, спрямовані на приватизацію державного майна до ухвалення рішення в адміністративній справі; заборонити Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання та реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році» та здійснювати будь-які заходи, спрямовані на приватизацію державного майна до ухвалення рішення в адміністративній справі; заборонити Кабінету Міністрів України приймати рішення про погодження умов приватизації (проектів планів приватизації та/або планів розміщення акцій) до ухвалення рішення в адміністративній справі; заборонити Фонду державного майна України, його регіональним відділенням (по Вінницькій, Волинській, Дніпропетровській, Донецькій області, по Житомирській, Закарпатській області, по Запорізькій, Івано-Франківській області, по Київській області, по Кіровоградській, Луганській, Львівській області, Регіональному відділенні по м. Києву, по Миколаївській, Одеській, Полтавській області, Регіональному відділенню по Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській області, по Хмельницькій, Херсонській, Черкаській області, Регіональному представництву по Чернівецькій, Чернігівській області) та представництвам укладати угоди приватизації щодо об'єктів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році», до ухвалення рішення в адміністративній справі; вжити заходів забезпечення позову з власної ініціативи, в разі, якщо способи, викладені позивачем, на переконання суду, буде доречно викласти по-іншому або уточнити в певній частині.

В обґрунтування заявленого клопотання щодо забезпечення позову позивач вказав, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки: в Газеті «Відомості приватизації» від 10 червня 2015 року № 23 (872), яка містить офіційні публікації Фонду державного майна України, надрукований наказ Фонду державного майна України № 829 від 08 червня 2015 року, яким затверджено план-графік виставлення об'єктів груп В, Г на продаж у 2015 році (перші об'єкти виставляються на продаж з червня 2015 року); згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 579-р «Деякі питання приватизації об'єктів паливно-енергетичного комплексу» приватизації підлягають також Державне підприємство «Криворізька централь» та Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоцентраль».

У відповідності до положень частини 3 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України осіб, які беруть участь у справі, було повідомлено про розгляд питання про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні 22 червня 2015 року об 14:00 год. шляхом направлення телефонограм та факсимільних повідомлень.

В судовому засіданні позивач підтримав подане клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні позивача, дослідивши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин 3, 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України способами забезпечення позову є: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, та заборона вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є: зобов'язання Президента України припинити протиправну приватизацію у 2015 році; зобов'язання Президента України зупинити дію постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року за № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 році» у порядку, визначеному Конституцією України; зобов'язання Президента України застосувати вето щодо законів, які спрямовані на внесення змін до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» протягом 2015 року та повертати такі закони до Верховної Ради України для повторного розгляду у порядку, визначеному Конституцією України.

Як зазначалося вище, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з клопотанням про забезпечення позову шляхом заборони Кабінету Міністрів України (третя особа у даній справі), Фонду державного майна України, його регіональним відділенням та представництвам (не є стороною, або іншою особою, яка бере участь у даній справі) вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, розглядаючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такими клопотанням, позовним вимогам.

З огляду на те, що заходи до забезпечення адміністративного позову, які заявив ОСОБА_1 у клопотанні про забезпечення позову, не є відповідними щодо заявлених позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, з видом забезпечення адміністративного позову, а також зважаючи на те, що судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 117, 118, 159,160, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною 7 статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.А. Веденяпін

_____________________ Г.К. Голубєва

_____________________ М.О. Федоров

_____________________ Т.М. Шипуліна