Справа № 340/906/13-а
Суддя: Данилюк М. П.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №340/906/13-а
Номер провадження №2-а/340/33/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Данилюк М.П.,

з участю: секретаря Фурманюк В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в селищі Верховина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій управління ПФУ у Верховинському районі щодо зменшення розміру пенсії, скасування розпорядження про проведення перерахунку пенсії, рішення комісії про утримання щомісячно 20% пенсії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суду із позовною заявою про визнання протиправними дій управління ПФУ у Верховинському районі щодо зменшення розміру пенсії, скасування розпорядження про проведення перерахунку пенсії, рішення комісії про утримання щомісячно 20% пенсії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що в 2000 році управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі йому було призначено пенсію по інвалідності.

В березні 2007 року ним до управління було додатково подано документи про роботу в Верховинському хлібозаводі Верховинського районного споживчого товариства, правонаступником якого було КТП "Говерла". На підставі цих документів було проведено перерахунок його пенсії. Розмір нарахованої пенсії в подальшому збільшувався відповідно до проведених управлінням ПФУ у Верховинському районі індексацій(перерахунків) і станом на 23.03.2013 року становив 1436,44 грн.

Листом від 06.09.2013 року № 3172/03 відповідач повідомив його про те, що згідно рішення комісії №33 від 05.09.2013 року, починаючи з жовтня 2013 року із його пенсії буде проводитись відрахування у розмірі 20% від суми призначеної пенсії.

В подальшому йому стало відомо, що працівниками управління ПФУ у Верховинському районі було проведено зустрічну перевірку у Верховинському РСТ за результатами якої встановлено, що довідка про заробітну плату не відповідає дійсності, що відображено в акті №88 від 17.07.2013 року. У зв'язку з цим згідно розпорядження відповідача №108262 від 25.07.2013 року розмір його пенсії зменшено з 1436,44 грн. до 1050,28 грн та нараховано переплату пенсії за період з 01.03.2007 року по 31.07.2013 року в сумі 30895,92 грн.

Такі дії і рішення відповідача вважає незаконними, нарахування йому пенсії з 01.03.2007 року із врахуванням періоду роботи за сумісництвом у Верховинському хлібозаводі вважає правомірним, оскільки він дійсно працював на цьому підприємстві по сумісництву, довідка про роботу і заробітну плату відповідає встановленій формі і видана у встановленому порядку правонаступником цього підприємства. Відомості зазначені в акті зустрічної перевірки №88 від 17.07.2013 року не відповідають дійсності, будь-яких зловживань з його боку не доведено, а тому свої позовні вимоги вважає обгрунтованими.

Із врахуванням уточнень позивач просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо виплати йому зменшеного розміру пенсії на підставі розпорядження №108269 від 25.07.2013 року та скасувати дане розпорядження, скасувати рішення комісії №33 від 05.09.2013 року про щомісячне утримання 20 відсотків із пенсії, зобов'язати відповідача повернути утримані кошти та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії з 01.08.2013 року із врахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського РСТ протягом 1984-1988 років.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що позивачем не представлено трудового договору, який укладався між ним та Верховинським хлібозаводом Верховинського РСТ, не представлено записів трудової книжки, не подано копій наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи, первинних документів на підставі яких видано довідку №10 від 15.03.2007 року про заробітну плату за період роботи за сумісництвом з січня 1984 р. по грудень 1988 року у Верховинському хлібзаводі Верховинського РСТ. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

В 2000 році позивачу ОСОБА_1 управлінням ПФУ у Верховинському районі було призначено пенсію по інвалідності.

В 2007 році позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, надавши до управління ПФУ у Верховинському районі довідку №10 від 15.03.2007 року про заробітну плату за період роботи по сумісництву з січня 1984 року по грудень 1988 року у Верховинському хлібозаводі Верховинського райспоживтовариства, правонаступником якого було кооперативне торгове підприємство "Говерла"(аркуш пенсійної справи №68).

Як ствердив позивач до 01.08.2013 року він отримував пенсію в ромірі 1436,44 грн.

За результатами проведеної управлінням ПФУ у Верховинському районі зустрічної перевірки достовірності виданих КТП "Говерла" довідок про стаж та заробітну плату для перерахунку пенсії ОСОБА_1 зроблено висновок, що його прізвище відсутнє у книзі по нарахуванню заробітної плати за 1984 рік, а книги за 1985-1986 роки велись з порушенням вимог законодавства в сфері бухгалтерського обліку, про що складено акт №88 від 17.07.2013 року(аркуші пенсійної справи № 149-151).

З цих підстав управлінням ПФУ у Верховинському районі на підставі розпорядження від від 25.07.2013 року позивачу з серпня 2013 року проводиться виплата пенсії у зменшеному розмірі(1050,28 грн.), за період з березня 2007 року по липень 2013 року нараховано по пенсійній справі № 108269 переплату пенсії в сумі 30895,92 грн. та 05.09.2013 року прийнято рішення №33 про щомісячне утримання 20% із пенсії позивача до повного погашення переплати(а.с. 10-13).

Суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення враховуючи наступне.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних повноважень не було.

Крім того, представником відповідача так і не подано належних доказів, які б підтверджували фіктивність довідки №10 від 15.03.2007 року про заробітну плату ОСОБА_1 в Верховинському хлібозаводі протягом 1984-1988 років. Про недостовірність даної довідки нічого не зазначено також і в акті зустрічної перевірки відповідача №88 від 17.07.2013 року(аркуші пенсійної справи № 149-151).

При таких обставинах сам факт наявності у відповідача сумнівів щодо достовірності відомостей у книгах про нарахування заробітної плати на підставі яких було видано довідку про заробітну плату не може слугувати підставою для припинення виплати пенсії позивачу в раніше призначеному розмірі (згідно статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Крім того, відповідно до частини 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до приписів ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.1166 ЦК України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди ( її розмір) та причинний зв'язок між ними.

З урахуванням того, що довідка про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 №10 від 15.03.2007 року, видана КТП "Говерла" та за умови доведення відповідачем факту внесення до неї недостовірних даних, суми надміру виплачених пенсій ОСОБА_1 повинно б відшкодовувати підприємство, яке видало довідку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення комісії управління ПФУ у Верховинському районі від 05.09.2013 року №33 щодо утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 30895,92 грн. слід визнати протиправним та скасувати, а також зобов'язати відповідача виплатити позивачу суму утриманих коштів із його пенсії на підставі цього рішення.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В судовому засіданні факт роботи позивача по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського СТ та отримання заробітної плати протягом 1984-1988 років підтвержено показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які ствердили, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював протягом 1984-1988 років у Верховинському хлібозаводі ОСОБА_6 Крім того, це підтверджується також довідкою про заробітну плату позивача за період 1984-1988 років, виданою Верховинським РСТ 16.09.2013 року за вих.№109 (а.с.14), яка повністю відповідає довідці №10 від 15.03.2007 року, виданій КП "Говерла"(аркуш пенсійної справи №68) на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії позивача в 2007 році.

У зв'язку з наведеним суд, вважає обгрунтованими також позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати йому з 01.08.2013 року зменшеного розміру пенсії, скасування розпорядження №108269 від 25.07.2013 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі протягом 1984-1988 років та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ксерокопії трудової книжки ОСОБА_1 по записах під № 10-15 Основним місцем роботи було Верховинський лісокомбінат. Однак згідно довідки від 15.03.2007 року № 80 виданої КТП "Говерла" вбачається, що ОСОБА_1 працював в хлібозаводі на посаді виробника непродовольчої групи з 02.01.1984 р. /наказ № 7 від 02.01.1984 р./ по 04.01.1989 рік /наказ № 9 від 04.01.1989 р./(а.с. 100). Вини позивача у неналежному зберіганні документів, а саме: (книги наказів та ведення бухгалтерських документів) у КТП "Говерла" немає, а тому при всіх доказах, які предявлені суду, та підтверджені свідками, суд прийшов до висновку, що факт роботи в КТП "Говерла" позивачем підтверджений і підстав вважати недійсною довідку про отриману заробітну плату за період роботи в КТП "Говерла" у суду немає.

На підставі ст.ст. 8, 19, 22, 124 Конституції України, ст.ст. 101,103, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 17,49, 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Постанови КМУ від 12 серпня 1993 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", ст.ст. 1166, 1215 ЦК України, ст. ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо виплати ОСОБА_1 зменшеного розміру пенсії на підставі розпорядження №108269 від 25.07.2013 року та скасувати дане розпорядження.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області №33 від 05.09.2013 року про щомісячне утримання 20 відсотків із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 30895,92 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області виплатити ОСОБА_1 суму утриманих коштів із його пенсії на підставі рішення комісії №33 від 05.09.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2013 року із врахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського районного споживчого товариства протягом 1984-1988 років.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 149,11 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: _______________ М. П. Данилюк

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2015 року.