Справа № 814/1552/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року справа № 814/1552/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1174,28 грн., -

В С Т А Н О В И В: До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1174,28 грн. Ухвалою суду від 15.05.2015 року адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1174,28 грн. була призначена до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва відповідачу було надано статус безробітного на підставі ст.43 Закону України Про зайнятість населення". В подальшому позивачем виявлено, що в період перебування на обліку в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва та отримання матеріальної допомоги по безробіттю відповідач з 26.11.2013 року по 31.12.2013 року працював на умовах цивільно-правового договору в ТОВ «Торговий дім «Міст Експрес» та отримував грошову виногороду, про що не повідомив ОСОБА_1 районний центр зайнятості м. Миколаєва, чим порушив ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. У зв'язку із умисним невиконанням відповідачем обов'язку щодо повідомлення ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва про виникнення обставин, що впливають на умови виплати відповідачу забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення підлягає стягненню з відповідача, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованого листа, яке наявне в матеріалах справи, про причини неприбуття не повідомив, жодних пояснень, заперечень проти позову, заяв до суду не надавав.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття регулює Закон України Про зайнятість населення від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон № 5067-VI). Відповідно до п. 2 ст.1 Закону №5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно до п.1 ч.1 ст.43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.2 ст. 43 Закону №5067-VI статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №5067-VI реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Частиною 1 ст. 4 Закону 5067-VI визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Судом встановлено, що 02.01.2013 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва із заявою, відповідно до якої просив надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю згідно з Законами України Про зайнятість населення, Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (а.с.18). У заяві від 02.01.2013 року ОСОБА_3 зазначив, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, інших передбачених законом доходів не має. Згідно ч.2 ст.22 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття допомога по безробіттю виплачується з восьмого дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Судом встановлено, що ОСОБА_2 ОСОБА_1 районним центром зайнятості м. Миколаєва було призначено та виплачено допомогу по безробіттю за період з 26.11.2013 року по 03.01.2014 року в сумі 1174,28 грн.

У відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року N 7-1, ОСОБА_1 районним центром зайнятості м. Миколаєва було направлено запит від 04.11.2014 року №04-3233 до керівника ТЗОВ «Торговий дім «Міст Експрес» з метою підтвердження факту перебування з вказаним підприємством у трудових відносинах та надання відомостей про одержаним ОСОБА_2 доходу.

24.11.2014 року ОСОБА_1 районний центр зайнятості м. Миколаєва на запит від 04.11.2014 року №04-3233 отримав лист-відповідь від ТЗОВ «Торговий дім «Міст Експрес», яким встановлено, що ОСОБА_3 перебував у цивільно-правових відносинах з ТзОВ «Торговий Дім» міст Експрес» згідно угоди про надання послуг б/н від 26.11.2013 року та отримав у IV кварталі 2013 року дохід у сумі 244,50 грн. (а.с.9). Листом від 13.02.2015 року №07-436 ОСОБА_1 районний центр зайнятості м. Миколаєва направив рекомендованим листом ОСОБА_2 претензію про необхідність повернення виплаченої йому допомоги по безробіттю в розмірі 1174,28 грн. за період з 26.11.2013 року по 03.01.2014 року (а.с.19), яка у добровільному порядку відповідачем не виконана, що й зумовило позивача звернутись до суду із даним адміністративним позовом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст.2 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття одним з основних принципів, на підставі якого здійснюється страхування на випадок безробіття є законодавче визначення умов і порядку здійснення страхування на випадок безробіття. Серед інших, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності, є видом матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, в порушення приписів вищезазначеної норми, відповідач під час перебування на обліку в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва як безробітний та в період одержання матеріальної допомоги по безробіттю не повідомив позивача про те, що перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Торговий Дім «міст Експрес» та одержав дохід в сумі 244,50 грн., тобто про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Даних щодо сплати відповідачем коштів, витрачених на виплату допомоги по безробіттю, в сумі 1174,28 грн. на дату розгляду справи відповідачем до суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1174,28 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 1174,28 грн. (одна тисяча сто сімдесят чотири гривні двадцять вісім копійок) на користь ОСОБА_1 районного центру зайнятості м. Миколаєва р/р 0436, одержувач: ОСОБА_1 районний центр зайнятості м. Миколаєва, , банк ГУДКСУ Миколаївської області, МФО 826013.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва