Справа № 682/1190/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1190/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленської В.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

30 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута (далі - відповідач) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 11.03.2011 із заробітної плати (доходу), зазначеної в довідці № 78 від 16.03.2015; зобов'язати відповідача виплатити різницю перерахованої позивачу пенсії починаючи з 11.03.2011.

Постановою Славутського районного суду Хмельницької області від 14.05.2015 позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги і індексації; зобов'язано відповідача починаючи з 03.04.2015 здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням всіх видів оплати праці, на які відповідно до Законів України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховувалися внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто з урахуванням виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення, доплати за тимчасово відсутнього працівника та сум індексації заробітної плати за 24 календарних місяці, що передували даті призначення пенсії, відповідно до довідки № 78 від 16.03.2015, виданої Головним управлінням статистики у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 11.03.2011 призначено пенсію державного службовця в зв'язку із виходом на пенсію за віком.

Однак, при призначенні пенсії відповідачем не було враховано такі складові зарплати: матеріальна допомога, індексація заробітної плати та доплата за тимчасово відсутнього працівника протягом 24 календарних місяців, що передували призначенню пенсії.

03 квітня 2015 року позивач звернулась з заявою до відповідача про проведення перерахунку пенсії з врахуванням усіх складових заробітної плати на підставі довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ), виданої Головним управлінням статистики у Хмельницькій області від 16.03.2015 № 78, однак, листом відповідача від 14.04.2015 № 3466/03 отримала відмову в перерахунку пенсії.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За змістом ст. 37 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95 ВР визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 212 є складовою заробітної плати. На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і індексацію нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено у наданій відповідачу довідці форми 5-1.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11, від 28.05.2013 року №21-97а13 та від 03.06.2014 № 21-134а14.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у спосіб та межах передбачених законодавством.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.