Справа № 2-а-2090/11
Суддя: Сєрікова О. О.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-2090/11

17 березня 2011 р. Дружківський міський суд

Донецької області в складі:

головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Віслогузовій Т.В.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення разової грошової допомоги, як інваліду війни за період з 2003 по 2010 рік, -

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно висновку МСЕК йому встановлено 3 групу інвалідності, повязану з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому був наданий статус ветерана війни ( 3 група інвалідності). Цим Законом йому передбачена щорічна грошова допомога в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 5 травня кожного року. Фактично відповідач виплатив: за 2003 рік -100 грн., за 2004 рік-130 грн., за 2005 рік -270 грн., за 2006 рік -270 грн., за 2008 рік -350 грн., за 2009 рік -380 грн., за 2010 рік 420 грн. Вважає, що відповідач недоплатив йому щорічну допомогу, як інваліду війни за період з 2003 року по 2010 рік 21151 грн.25коп.

Він вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідач користувався не законами, а підзаконними нормативно-правовими актами і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі ніж це передбачено законодавством.

Просить визнати дії Управління праці і соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної грошової допомоги на оздоровлення як інваліду війни незаконними. Стягнути з відповідача недоплачену щорічну допомогу як інваліду війни за 2003-2010 року в розмірі 21151 грн.25коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни вплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України Про державний бюджет України. З метою реалізації положень даного Закону, Кабінетом міністрів України прийнято постанову «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги передбаченої. Передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №177 від 18.02.2004 року, якою встановлено, щороку до 10 квітня виділяти кошти Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої цим законом, у розмірах встановлених Законом України Про державний бюджет на відповідний рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується», встановлені розміри грошової допомоги інваліду війни 3 групи і ці суми виплачувалися. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 належить (віднесений) до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії А № 431634 від 12.03.2003 року та відповідно до висновку МСЕК №159047 від 02.02.2006 року його повторно визнано інвалідом третьої грипи безстроково, захворювання повязане з виконанням обовязків військовослужбовців по ЛНА на ЧАЕС (а.с.7 зв.б, 9, 10).

Судом встановлено, що 11.01.2011 року позивач звертався з заявою до начальника УПСЗН м.Дружківка про здійснення перерахунку разової грошової допомоги за період з 2003 по 2010 рік, однак листом начальника УПСЗН Дружківського міської ради від 21.01.2011 року йому в цьому було відмовлено (а.с.11).

Згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає що позивачем був пропущений строк звернення до адміністративного суду встановлений ст.99 КАС України, щодо позовних вимог в частині стягнення разової грошової допомоги за 2003-2009 рік.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвалою суду від 14 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення разової грошової допомоги за період з 2003 року по 2009 року були залишенні без розгляду.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення разової грошової допомоги за 2010 року, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 року ( з подальшими змінами та доповненнями) до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обовязків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 набув статуту інваліда війни III групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б №565231 від 02.02.2006 року.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.17-1 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок утримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення грошової допомоги як інваліду війни за 2010 рік, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки на момент виплати позивачу разової допомоги, була відновлена дія частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України №367-XIY від 25.12.1998 року, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком, II групи вісім мінімальних пенсій за віком, III групи - сім мінімальних пенсій за віком, то позовні вимоги щодо стягнення щорічної грошової допомоги до 05 травня як інваліду 3 групи за 2010 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного.

З 01 січня 2004 року набрав чинності закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IY від 09 липня 2003 року, який відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність з 01 травня 2010 року складав 706 грн. Таким чином розмір грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік як інваліду війни 3 групи становить 7 мінімальних пенсій за віком, що становить 706 х 7= 4522 грн.

З урахуванням отриманої позивачем щорічної разової допомоги до 5 травня за 2010 рік в сумі 420 грн., стягненню підлягає 4522 грн. -420 грн.=4102 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і стягнення разової грошової допомоги як інваліду війни за період з 2003 по 2010 рік задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті недоплаченої разової грошової допомоги як інваліду війни за 2010 рік незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3 групи за 2010 рік у сумі 4102 ( чотири тисячі сто дві) грн.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

Суддя: О. О. Сєрікова