Справа № 760/17687/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності незаконними та неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, інвалідом ІІІ групи та відноситься до 1 категорії постраждалих внаслідок ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно статті 63 вказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Положенням ст. 50, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до першої категорії, інвалідам ІІІ групи, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вимогам ст. 50 вищевказаного Закону позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному відповідно до ПКМ України (далі по тексту ПКМУ), а не в кратному відношенні до мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

Апеляційна інстанція видзначає, що Закони України «Про державний бюджет на 2011 рік», «Про державний бюджет на 2012 рік» та «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлювали обмеження щодо виплат додаткових пенсій, доплат особам постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС та пенсії по інвалідності. Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п. 1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Натомість на підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Слід зауважити, що бюджетні закони приймаються на певний календарний рік та вичерпують свою дію по закінченню такого календарного року.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2014 року щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без будь-яких обмежень.

З огляду на те, що Закон має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ, відповідач неправомірно виплачував пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 50 вищевказаного Закону.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.