Справа № 808/5072/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року (11 год.35хв.)Справа № 808/5072/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стратулат С.В.

представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

третьої особит - не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі міжрегіонального Головного управління Міндоходів, третя особа ПП «Міра-Січ», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» (позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (відповідач, СДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 16.05.2014 №, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, №, № НОМЕР_5.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, письмових поясненнях, та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю, з підстав, викладених у письмових запереченнях та поясненнях, у зв'язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 25.06.2015, відповідно до приписів ст. 160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

З 11.02.2014 по 15.04.2014 фахівцями СДПІ на підставі направлень від 10.02.2014 №№67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, від 13.02.2014 №89, від 12.03.2014 №166, відповідно до наказів від 31.01.2014 № 90, від 24.03.2014 № 193 та згідно зі статтями 77, 82 Податкового кодексу Українибула проведена планова виїзна перевірка ПАТ «Запоріжвогнетрив» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено ОСОБА_4 № 146/28-04-47-10/00191885 від 23.04.2014.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких відповідачем надано відповідь від 13.05.2014 №2862/10/28-04-47-10, за якою висновок акту перевірки викладений в наступній редакції.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.5.1, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР (із змінами і доповненнями), п.44.1 ст.44, пп. 135.5.11 п.135.5 ст. 135, п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.8.1 п. 138.8, пп.138.10.2, 138.10.3 п.138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 153.2.1 п. 153.2 ст. 153, п.6 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 968 182 грн.(у тому числі за1 квартал 2011 року - 177 518 грн., 2 квартал 2011 року 285 028 грн., 2-3 квартали 2011 року 379 535 грн., 2-4 квартали 2011 року 552 401 грн., 1 квартал 2012 року 180 585 грн., півріччя 2012 року 713 258 грн., три квартали 2012 року 973 627 грн., 2012 рік 1 188 085 грн., півріччя 2013 року 172 652 грн., в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» 172 652 грн., три квартали 2013 року 642 380 грн., в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» 642 380 грн., 2013 рік 1 050 178 грн., в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» 799 184 грн.);

- п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.8.1 п. 138.8, пп.138.10.2, 138.10.3 п.138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.6 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями) (далі ПК України), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 688 229 грн.,у тому числі за 1 квартал 2013 року в сумі 688 229 грн. (завищення від'ємного значення об'єкту оподаткуванняза 1 квартал 2013 року в сумі 688 229 грн. враховано при визначенні заниження податку на прибуток в наступних податкових періодах, а саме: в 1 півріччі 2013 року, за 3 квартали 2013 року та в цілому за 2013 рік);

- п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2224217 грн.(у тому числі по періодам за січень 2011р. на суму 32882 грн.,за лютий 2011р. на суму 36130 грн.,за квітень 2011р. на суму 150644 грн.,за червень 2011р. на суму 165295 грн.,за серпень 2011 на суму 47536 грн.,за вересень 2011р. на суму 23425 грн.,за жовтень 2011р. на суму 58360 грн.,за листопад 2011р. на суму 36872 грн., загрудень 2011р. на суму 50173 грн.,за 2011 рік на загальну суму 601317 грн.; за січень 2012р. на суму 70589 грн.,за лютий 2012р. на суму 43713 грн.,за березень 2012р. на суму 72195 грн.,за квітень 2012р. на суму 69286 грн.,за травень 2012р. на суму107395 грн.,за червень 2012р. на суму 99028 грн.,за липень 2012р. на суму71190 грн.,за серпень 2012р. на суму 10843 грн.,за вересень 2012р. на суму 5259 грн.,за жовтень 2012р. на суму 30153 грн.,за листопад 2012р. на суму 49978 грн.,за грудень 2012р. на суму 12184 грн.,за 2012 рік на загальну суму 641813 грн.;за січень 2013р. на суму 3596 грн.,за лютий 2013р. на суму 34451 грн.,за березень 2013р. на суму 6054 грн.,за квітень 2013р. на суму 17826 грн.,за травень 2013р. на суму 64447 грн., в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» - 55604 грн.,за липень 2013р. на суму 420946 грн.,в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» - 394630 грн., за серпень 2013р. на суму 391460 грн.,в т.ч. у звязку із застосуванням «звичайних цін» - 391012 грн., жовтень 2013р. на суму 18892 грн.,за листопад 2013р. на суму 7805 грн.,за грудень 2013р. на суму 15610 грн.,за 2013 рік на загальну суму 981087 грн.);

-п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, 200.3 ст.200, п. 198.3, п. 198.6, ст.198, п. 200.1, п. 200.3 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 350 495 грн.(у тому числі за березень 2011р. на суму 73002 грн.,за травень 2011р. на суму 76447 грн.,за липень 2011р. на суму 49201 грн.,за 2011 рік на загальну суму 198650 грн.; за червень 2013р. на суму 142760 грн.,за вересень 2013р. на суму 9085 грн.,за 2013 рік на загальну суму - 151845 грн.);

- п.п.288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України, в результаті чого занижено орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 459 048,50 грн.(у тому числі:- квітень грудень 2011 року на суму 125194,42 грн. (за квітень 13910,49 грн.; за травень 13910,49 грн.; за червень 13910,49 грн.; за липень 13910,49 грн.; за серпень 13910,49 грн.; за вересень 13910,49 грн.; за жовтень 13910,49 грн.; за листопад 13910,49 грн.; за грудень 13913,50 грн.);- 2012 рік на суму 166927,04 грн. (за січень 13910,59 грн.; за лютий 13910,59 грн.; за березень 13910,59 грн.; за квітень 13910,59 грн.; за травень 13910,59 грн.; за червень 13910,59 грн.; за липень 13910,59 грн.; за серпень 13910,59 грн.; за вересень 13910,59 грн.; за жовтень 13910,59 грн.; за листопад 13910,59 грн.; за грудень 13910,55 грн.);- 2013 рік на суму 166927,04 грн. (за січень 13910,59 грн.; за лютий 13910,59 грн.; за березень 13910,59 грн.; за квітень 13910,59 грн.; за травень 13910,59 грн.; за червень 13910,59 грн.; за липень 13910,59 грн.; за серпень 13910,59 грн.; за вересень 13910,59 грн.; за жовтень 13910,59 грн.; за листопад 13910,59 грн.; за грудень 13910,55 грн.)).

16 травня 2014 року на підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» № НОМЕР_6, яким позивачу у звязку з порушенням п.5.1, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.44.1 ст.44, п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.8.1 п. 138.8, пп.138.10.2, 138.10.3 п.138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.6 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на 2 888 538,50 грн., у тому числі за основним платежем 2 168 998 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 719 540,50 грн.;

- форми «Р» № НОМЕР_1, яким позивачу у звязку з порушенням пп. 135.5.11 п.135.5 ст. 135, пп. 153.2.1 п. 153.2 ст. 153 ПК України збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на 1 198776 грн., у тому числі за основним платежем 799 184 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 399 592 грн.;

- форми «Р» № НОМЕР_2, яким позивачу у звязку з порушенням п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 ПК України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 1 881 985 грн., у тому числі за основним платежем 1 382 971 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 499014 грн.;

- форми «Р» № НОМЕР_3, яким позивачу у звязку з порушенням п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 ПК України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 1 261869 грн., у тому числі за основним платежем 841 246 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 420 623 грн.;

- форми «В4» № НОМЕР_4, яким позивачу у звязку з порушенням п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.3 ст.200 ПК України зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 224 360 грн., у тому числі за березень 2011р. на суму 73 002 грн., за травень 2011р. на суму 76 447 грн., за липень 2011р. на суму 49 201 грн., за червень 2013р. на суму 16 625 грн., за вересень 2013р. на суму 9 085 грн.;

- форми «В4» № НОМЕР_7, яким позивачу у звязку з порушенням п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.3 ст.200 ПК України зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 126 135 грн., у тому числі за червень 2013р. на суму 126 135 грн.;

- № НОМЕР_5,яким позивачу у звязку з порушеннямп.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати на 563 378,81 грн., у тому числі за основним платежем 459 048,50 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 104 330,31 грн.

ПАТ «Запоріжвогнетрив» оскаржило податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку (скарга від 28.05.2014 №19-1253 до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

04.08.2014ПАТ «Запоріжвогнетрив» отримало рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 30.07.2014 № 14128/10/28-10-10-4-33 про результати розгляду скарги, відповідно до якого скарга ПАТ «Запоріжвогнетрив» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішеннявід 16.05.2014 №№ НОМЕР_6, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_7, НОМЕР_5 без змін.

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із вимогою про їх скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 16.05.2014 №№ НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_4, суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття цих податкових повідомлень-рішень стали висновки СДПІ щодо підтвердження витрат експедиторів, взаємовідносин з контрагентами, по яким встановлено нереальність господарських операційтавідсутність поставок товарів, послуг, а також визначення тимчасової податкової різниці.

Стосовно завищення витрат на збут та податкового кредиту з отриманих транспортних послуг, наданих експедиторами ТОВ «ТрансРейлУкраїна» і ТОВ «Дельта 5».

Так, згідно акту перевірки СДПІ встановлені порушення позивачем:

- п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138., пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1 ст.44 ПК України, а саме: ПАТ «Запоріжвогнетрив» завищено витрати на збут на суму вартості транспортних послуг, не підтверджених первинними документами, на загальну суму 3 708 809 грн., в тому числі 2-3 квартали 2011р. в сумі 39 848 грн., 2-4 квартал 2011р. в сумі 39 848 грн., 1 квартал 2012р. в сумі 272 422 грн., 2 квартал 2012р. в сумі 1 534 724грн., 3 квартали 2012р. в сумі 2 474 539грн.,2012р. в сумі 3071 562 грн., 1 квартал 2013р. в сумі 538 702 грн., півріччя 2013р. в сумі 538 702 грн., 9 місяців 2013р. в сумі 597 399 грн., 2013р. в сумі 597 399 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 767 698,87 грн.;

- п.198.1, п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 ПК України, а саме: ПАТ «Запоріжвогнетрив» по взаємовідносинам з ТОВ «ТрансРейлУкраїна» (код за ) в періоді з 01.01.2012 по 28.02.2013 занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, на загальну суму 85683 грн., у тому числі по періодам: за січень 2012р. на суму 30438 грн., за липень 2012р. на суму 26449 грн., за серпень 2012р. на суму 2356 грн., за вересень 2012р. на суму 1483 грн., за жовтень 2012р. на суму4809 грн., за листопад 2012р. на суму 5243 грн.,всього за 2012 рік на загальну суму 70778 грн.; за лютий 2013р. на суму 14905 грн.

Із акту перевірки вбачається, що висновок податкового органу ґрунтується на обставинах відсутності інформації про залучення третіх осіб, а саме, фактичних перевізників транспортних підприємств в актах виконаних робіт (звітах) експедитора, складених ПАТ «Запоріжвогнетрив» з контрагентами-експедиторами. Під час перевірки не надано підтверджуючих документів, якими було б підтверджено суми фактичних витрат, понесених експедитором в зв'язку із залученням експедитором третіх осіб (договори з підприємствами, що були залучені до виконання транспортно-експедиторського обслуговування, копії рахунків, накладних, актів виконаних робіт, кількісний обсяг понесених витрат, тощо).

Перелік актів виконаних робіт експедиторів наведено в додатках №10, №12 до акту перевірки.Перелік податкових накладних, виписаних ТОВ «ТрансРейлУкраїна», наведено в додатку №12.1 до акту перевірки.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, оскільки підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 6 ЦК України допускається існування любого договору, з принципу свободи договору, особи мають право врегульовувати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору.

ОСОБА_4 зі ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

ОСОБА_4 зі ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» діяльність з надання таких послуг є транспортно-експедиторською, а сама послуга, пов'язана з організацією та забезпеченням перевезення - транспортно-експедиторською послугою. Всі юридичні та фізичні особи, які виконують роботи (надають послуги), пов'язані з перевезенням вантажів, є учасниками транспортно-експедиторської діяльності.

Отже, цим Законом визначено, що учасниками транспортно-експедиторської діяльності є:

- експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

- клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;

- перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

ОСОБА_4 зі ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

ОСОБА_4 зі ст.ст. 8, 9 вказаного Закону експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до умов договорів (контрактів).У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Статтею 10 цього Закону передбачено право експедитора на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем укладались договори транспортного експедиційного обслуговування експортно-імпортних та транзитних вантажівз ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна», на виконання яких сторонами оформлювались акти здачі-приймання виконаних робіт та здійснювалась оплата за надані транспортно-експедиційні послуги.

Між ПАТ «Запоріжвогнетрив» (Клієнт) та ТОВ «ТрансРейл Україна» (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування від 11.01.2012 № 1011, згідно з п.1.2 якого Експедитор зобовязується за плату та за рахунок Клієнта надати послуги по забезпеченню оптимального транспортного обслуговування та організації перевезення вантажів залізничним та іншими видами транспорту, проведенню розрахунків з транспортними організаціями за перевезення вантажів та іншими організаціями, які залучаються для виконання цього договору (експедитори, агенти, митні брокери та інш.). Пунктами 3.1-3.3 договору передбачено, що Експедитор розробляє та узгоджує з Клієнтом оптимальну транспортну схему на підставі заявки Клієнта шляхом виставлення рахунка-фактури, в якому зазначено окремо: сума коштів, необхідна для оплати Експедитором робіт (послуг) перевізника та інших організацій, залучених ним для надання транспортно-експедиційних послуг, сума коштів плата Експедитору за послуги. У разі згоди із запропонованою транспортною схемою та вартістю послуг Клієнт сплачує суму за рахунком-фактурою в порядку 100% передплати. ОСОБА_4 п. 3.11 договору протягом 5 днів після виконання Експедитором робіт (послуг) з транспортно-експедиторського обслуговування Експедитор надає Клієнту акт виконаних робіт. В акті виконаних робіт вказуються всі витрати Експедитора по транспортуванню та експедируванню вантажу, а також плата Експедитору. До акту додаються документи, підтверджуючі витрати Експедитора на сплату послуг третіх осіб.

Між ПАТ «Запоріжвогнетрив» (Замовник) укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування з ТОВ «Дельта 5» (Експедитор) від 17.01.2011 №18-88, згідно з п. 1.1 якого Експедитор за рахунок коштів Замовника і за окрему плату, від свого імені, здійснює транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, перевезених у прямому, змішаному сполучені. Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що Експедитор за заявкою Замовника проробляє економічно найбільш вигідні маршрути, узгоджує тарифи на перевезення вантажів і додаткові збори, обробку вантажів у портах і на прикордонних переходах і повідомляє ставку Замовнику. Сторони узгоджують обсяги і вартість робіт (п. 1.3 договору). ОСОБА_4 з п.п. 3.2, 3.3 договору Замовник робить авансові платежі в сумі, достатній для оплати всього заявленого обсягу перевезень вантажів, якщо не передбачено іншого порядку розрахунків. Оплату послуг Експедитора Замовник здійснює протягом пяти днів з дати отримання акту виконаних робіт та підтверджуючих витрати документів.В підтвердження своїх витрат Експедитор на прохання Замовника надає документи (рахунки, накладні і т.п.), видані третіми особами, які залучалися до виконання чинного договору або органами влади.

Крім того, між ПАТ «Запоріжвогнетрив» (Замовник) укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування з ТОВ «Дельта 5» (Експедитор) від 28.03.2012 №18-354, згідно з п. 1.1 якого Експедитор за рахунок коштів Замовника і за окрему плату, від свого імені, здійснює транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, перевезених у прямому, змішаному сполучені. Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що Експедитор за заявкою Замовника проробляє економічно найбільш вигідні маршрути, узгоджує тарифи на перевезення вантажів і додаткові збори, обробку вантажів у портах і на прикордонних переходах і повідомляє ставку Замовнику. Сторони узгоджують обсяги і вартість робіт (п. 1.3 договору). ОСОБА_4 з пунктами 3.2, 3.4 договору Замовник робить авансові платежі в сумі, достатній для оплати всього заявленого обсягу перевезень вантажів, якщо не передбачено іншого порядку розрахунків. Факт виконання Експедитором обовязків за даним договором підтверджується Актом-звітом Експедитора про виконання транспортно-експедиторських послуг, повязаних з перевезенням вантажів Замовника. До акту-звіту заносяться всі витрати Експедитора по транспортуванню та експедируванню вантажу, а також плата Експедитора. До Акту-звіту додаються документи, що підтверджують витрати Експедитора на оплату послуг третіх осіб.

ПАТ «Запоріжвогнетрив»,ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна», як сторони договорівтранспортного експедирування, є взаємно незалежними юридично і фактично, володіють достатньою інформацією про послуги, що є предметом договору, а також про їх вартість на ринку ідентичних (однорідних) послуг.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до умов укладених договорів ПАТ «Запоріжвогнетрив» подавались заявки експедиторам на експедирування вантажів вогнетривкої продукції (цегла кислотоупорна та вогнетривка) залізничним транспортом. На підставі цих заявок експедитори розробляли та узгоджували з підприємством оптимальну транспортну схему і вартість послуг шляхом виставлення та подальшої оплати останнім рахунків-фактур, в яких зазначено окремо: сума коштів, необхідна для оплати експедитором робіт (послуг) перевізника та інших організацій, залучених ним для надання транспортно-експедиційних послуг, сума коштів плата експедитору за послуги.

Суд зауважує, що при цьому жоден нормативно-правовий акт не зобов'язує експедитора надавати, а його клієнта не наділяє повноваженнями вимагати надання первинних документів щодо взаємовідносин експедитора з третіми особами, залученими експедитором до виконання зобов'язань за договором про транспортно-експедиторське обслуговування.

Факт надання послуги експедитором регламентується ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», якою передбачено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами згідно з ч.12 ст.9 вказаного Закону можуть бути: авіаційна вантажна накладна (AirWaybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (BillofLading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (CargoManifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

На підтвердження факту надання експедиторами послуг за договорами транспортного експедирування позивачем надавались перевіряючим міжнародні залізничні накладні, які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, що відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Щодо посилань відповідача на те, що в графі 91 «Відмітки про розрахунки платежів» СМГС-накладних зазначені реквізити підприємств, які фактично здійснювали розрахунки, з якими ПАТ «Запоріжвогнетрив» не мало фінансово-господарських відносин, суд зазначає, що заповнення міжнародних залізничних накладних здійснено відповідно до умов договорів на транспортно-експедиторське обслуговування та приписів Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) у відповідності з отриманими від вищезазначених контрагентів - експедиторів інструкцій щодо заповнення накладних, які за умовами договорів несуть повну відповідальність за повноту та достовірність зазначених в інструкції кодів та інших відміток.

При цьому, відповідно до додатку 12.5 до СМГС в графі 20 СМГС-накладної робляться відмітки, що стосуються оплати перевізних платежів за перевезення транзитними залізницями згідно статті 15 СМГС, а в графі 91 оплати витрат на відміну від приписів статті 15 СМГС.

Оскільки Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення та Конвенція про міжнародні залізничні перевезення не встановлює будь-якого правила, згідно з яким платник, через якого виконується оплата перевезення по залізницям, повинен співпадати із експедитором, залученим позивачем для перевезення експортного вантажу, висновок відповідача, що міжнародні залізничні накладні,найменування платників в яких не співпадає з найменуванням контрагентів, з якими позивачем укладено договори, не підтверджують надання позивачу послуг з організації перевезень залізничним транспортом ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна», протирічить чинному законодавству з цих питань.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» Кабінету Міністрів України доручено протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, передбачених цим Законом; організувати застосування в Україні уніфікованих документів і форм, що використовуються в міжнародній практиці транспортно-експедиторської діяльності.

Суд зауважує, що до теперішнього часу відсутнє затвердження нормативно-правових актів, які впроваджують уніфіковані документи і форми, що використовуються в міжнародній практиці транспортно-експедиторської діяльності.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, затвердженої наказом ДПС України від 06.07.2012 № 610, платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

ПАТ «Запоріжвогнетрив» надано при перевірці акти виконаних робіт, в яких зафіксовано послуги, а саме: маршрут перевезення вантажу в міжнародному сполученні; державні номери транспортних засобів, які здійснювали перевезення; загальна сума наданих послуг із зазначенням окремо сум витрат експедитора на оплату перевізникам та розміру транспортно-експедиторської послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пункт 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, дублює вищезазначену норму та визначає, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ОСОБА_4 з п. 138.2 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 140.5 ПКУ установлення додаткових обмежень щодо складу витрат платника податку, крім тих, що зазначені в цьому розділі, не дозволяється.

Отже, доказом фактичного виконання експедиторами - ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна» зобов'язань за договорами про транспортно-експедиторське обслуговування, укладеними з ПАТ «Запоріжвогнетрив», та понесених ними витрат є акти виконаних робіт, підписані сторонами договору. Саме зазначені документи є підставою для бухгалтерського та податкового обліку господарських операцій для позивача по вказаним угодам.

Акти виконаних робіт на загальну суму 1 814 036,30 грн., в т.ч. ПДВ 2 992,41 грн., підписані ТОВ «Дельта 5» та ПАТ «Запоріжвогнетрив», а також акти виконаних робіт на загальну суму 2 152 847,31 грн., в т.ч. ПДВ 94 794,51 грн., підписані ТОВ «ТрансРейл Україна» та ПАТ «Запоріжвогнетрив», оформлені належним чином, містять всі зазначені вище реквізити первинного документа.

Отже, на час проведення перевірки позивачем було надано усі первинні документи щодо надання послуг експедиторами - ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна».

Разом з тим, судом досліджені документи, надані експедиторами на запит ПАТ «Запоріжвогнетрив» на підтвердження витрат на сплату послуг третіх осіб.

ОСОБА_4 листа від 13.06.2014 № ТР-591/1 ТОВ «ТрансРейл Україна» судом встановлено, що перевезення вантажів по території України та за її межами на виконання умов договору №1011 від 11.01.2012 здійснювалося ТОВ «ТрансРейл Україна» з використанням послуг третіх осіб на підставі наступних договорів: № 1002/244-2011 від 30.12.2011, № 1015/29-2012 від 15.02.2012, № 2034/959-2012 від 19.12.2012 щодо перевезень вантажів територією України; № IRT-2010/31 від 06.10.2011 щодо перевезень вантажів залізницею країн СНД та Балтії. Відповідно до договорів № 1002/244-2011 від 30.12.2011, № 1015/29-2012 від 15.02.2012, № 2034/959-2012 від 19.12.2012, які є ідентичними за основним змістом та укладені між ТОВ «ТрансРейл Україна» (Замовник), ДП «Український транспортно-логістичний центр» (Основний виконавець) та ДП «Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень «Укррефтранс» (Співвиконавець), Основний виконавець та Співвиконавець зобовязуються за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, повязаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів. На виконання умов договорів № 1002/244-2011 від 30.12.2011, № 1015/29-2012 від 15.02.2012, № 2034/959-2012 від 19.12.2012 ДП «УТЛЦ» надано ТОВ «ТрансРейл Україна» акти наданих послуг за період січень 2012р. вересень 2013р. на загальну суму 13843861,55 грн., у т.ч. ПДВ 1333589,98 грн. За даними міжнародних залізничних накладних за період січень 2012р. вересень 2013р. оплата послуг перевізника по УЗ здійснювалась ДП «Український транспортно-логістичний центр» (УТЛЦ). ОСОБА_4 договору № IRT-2010/31 від 06.10.2011, укладеному між ТОВ «ТрансРейл Україна» та Компанією «InterRailLogisticsGmbH», «InterRailLogisticsGmbH» зобовязується за винагороду та за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання комплексу транспортно-експедиторських послуг, повязаних з перевезенням вантажів залізницею, перевалкою вантажів в портах та прикордонних пунктах, організацією митного оформлення, тощо. На виконання умов договору № IRT-2010/31 від 06.10.2011 «InterRailLogisticsGmbH» наданоТОВ «ТрансРейл Україна» акти виконаних послуг з транспортно-експедиційного обслуговування перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів по території країн СНД та Балтії за період січень 2012р. вересень 2013р. на загальну суму 2646246,27 доларів США.

Судом встановлено, що організація здійснення перевезень вантажів ПАТ «Запоріжвогнетрив» залізничним транспортом за межі митної території України у періоді серпень 2011р. лютий 2013р. здійснювалася ТОВ «Дельта 5» із залученням Агента «Silardss.r.o.» (Чехія), що підтверджується даними інвойсів на здійснення передплати, актами приймання-здачі виконаних транспортно-експедиційних послуг, які підписані Агентом «Silardss.r.o.» та ТОВ «Дельта 5» (Клієнтом), № 04/09 від 05.08.2011, № 18 від 25.04.2012, № 4/105 від 10.05.2012, №24 від 31.05.2012, №4/126/127 від 19.06.2012, №4/127/2 від 25.07.2012, №4/168 від 16.10.2012, №59 від 31.10.2012, №71 від 30.10.2012, №81 від 29.12.2012, №2 від 31.01.2013, №9 від 28.02.2013, крім копій інвойсів та актів, контрагентом надані позивачу на підтвердження витрат на сплату послуг третіх осіб копії актів взаємозаліку, платіжних доручень та заявок на купівлю іноземної валюти, які надавались позивачем відповідачу під час перевірки.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі, зокрема, висновків експертів (ч.1 ст. 69 КАС України).

Під час розгляду справи судом призначено судово-економічну експертизу, висновок якої № 14172/1636 від 18.02.2015 залучений до матеріалів справи, який суд вважає повним, обґрунтованим та приймає в якості доказу по справі.

У висновку № 14172/1636 від 18.02.2015 зазначено: не підтверджується документально висновки ОСОБА_4 СДПІ щодо завищення витрат на збут на суму вартості транспортних послуг3 708 809 грн., в тому числі: 2-4 квартал 2011р. в сумі 39 848 грн., 2012р. в сумі 3071 562 грн., 2013р. в сумі 597 399 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Дельта 5» та ТОВ «ТрансРейл Україна».

Таким чином, з огляду на надані суду акти виконаних робіт, залізничні накладні щодо перевезення вантажів за маршрутами, які вказані у заявках на експедирування вантажів, рахунках та актах виконаних робіт, податкові накладні, вантажні митні декларації, банківські виписки, в судовому засіданні повністю підтверджено належне надання експедиторами послуг відповідно до умов укладених договорів позивачеві та їх відповідне отримання і оплату позивачем, а відтак позивачем правомірно включенодані операції до податкового кредиту та валових витрат.

Щодо завищення витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування, та податкового кредиту по податку на додану вартість в частині правомірності відображення в податковому обліку правових відносин з постачальниками ТОВ «Полонія» (код за ), ТОВ «СТРУМІНВЕСТ» (код за ), ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс») (код за ), ТОВ «Ферміна» (код за ), ТОВ «Транс.нафта» (код за ), ПП «Міра-Січ» (код за ), ТОВ «СТОБУД» (код за ), ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» (код за ), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, проведеною відповідачем перевіркою позивача встановлено, що:

- на порушення п.5.1, абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР,п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.8.1 п. 138.8, пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, ПАТ «Запоріжвогнетрив» завищено суму витрат у розмірі 6 111 323,85 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс»), ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ», в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 345 037,80 грн.;

- на порушення п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п. 200.3 ст.200 ПК України по взаємовідносинам з ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на загальну суму 224 360 грн.,

-на порушення п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 ПК України ПАТ «Запоріжвогнетрив» включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс»), ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ»,ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО», в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 297 288,67 грн.

Такі висновки податкової служби, з огляду на зміст акту перевірки, ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ПАТ «Запоріжвогнетрив» у податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Полонія», ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Геосервіс Плюс», ТОВ «Ферміна», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ», ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО».

Вказані господарські взаємовідносини СДПІ вважає нереальними, такими, що мають ознаки безтоварності, а отже не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють ПАТ «Запоріжвогнетрив» права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Суд зазначає, що згідно з п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

ОСОБА_4 з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.181 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

ОСОБА_4 із п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними вище нормами законодавства визначені підстави, за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг) до складу витрат та сплачених сум ПДВ у вартості товарів (робіт, послуг) до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

ОСОБА_4 з установчими документами позивача, основними видами діяльності ПАТ «Запоріжвогнетрив» є виробництво вогнетривких виробів, неспеціалізована оптова торгівля, інший пасажирський наземний транспорт, вантажний автомобільний транспорт, допоміжне обслуговування наземного транспорту, діяльність у сфері архітектури, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ АА № 659417.

ОСОБА_4 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із визначених способів, зокрема, у паперовому вигляді.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПК України).

ОСОБА_4 з п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

ОСОБА_4 п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідачем не надано суду доказів про те, що ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Геосервіс Плюс», ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ»,ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» були зняті з реєстрації як юридичні особи або у них було анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість на день виписки податкових накладних за операціями з надання товарів, робіт/послуг ПАТ «Запоріжвогнетрив».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Полонія» (код за ) на підставі договору від 11.01.2011 № 10.

ОСОБА_4 договору від 11.01.2011 № 10, Продавець (ТОВ «Полонія») зобовязується передати у власність Покупця (ВАТ «Запоріжвогнетрив») товар - нафтопродукти, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, найменування, кількість,асортимент, обєм, одиниця виміру, ціна, дата поставки якого зазначаються у специфікаціях на кожну товарну партію, які є невідємною частиною цього договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями на адресу Покупця за рахунок Продавця(пункти 2.4, 2.5 договору). Оплата кожної товарної партії товару здійснюється Покупцем в повному обсязі протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання товару (п.3.2 договору). Строк дії договору до 31.12.2011 (п.6.1 договору).

На виконання умов договору у період з 13.01.2011 по 03.06.2011 ТОВ «Полонія» поставлено ПАТ «Запоріжвогнетрив» дизельне паливо на загальну суму 1 966 416,60 грн., у т.ч. ПДВ 327 736.10 грн., на що виписані видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури, перелік яких наведено на стор. 26, 114 акту перевірки від 23.04.2014 № 146/28-04-47-10/00191885 (далі - акт). Товар отриманий уповноваженими особами позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за довіреностями, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних засічень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2011 року, включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ засічень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2011 рокуі даним цих декларацій.

Перевезення придбаного товару здійснювалось за рахунок контрагента позивача - ТОВ «Полонія», оскільки такий обовязок був передбачений умовами договору, крім поставки за специфікацією від 30.03.2011 № 9, відповідно до якої сторонами за договором узгоджена поставка на умовах EXW - склад Продавця, м. Запоріжжя. Матеріали справи містять подорожні листи ПАТ «Запоріжвогнетрив» від 01.04.2011, 05.04.2011, що підтверджують перевезення нафтопродуктів, отриманих від ТОВ «Полонія» власним транспортом, а саме: паливозаправником вантажним МАЗ 5334 (реєстраційний номер 2339ЗПР).

Факт перевезення товару на склад покупця підтверджується товарно-транспортними накладними форми №1-ТТН (нафтопродукт): № 28 від 13.01.2011; № РН-0000045 від 20.01.2011; № РН-0000096 від 04.02.2011;№ РН-0000110 від 07.02.2011;№ РН-0000193 від 24.02.2011;№ РН-0000230 від 04.03.2011;№ РН-0000297 від 15.03.2011;№ РН-0000307 від 18.03.2011;№ РН-0000329 від 25.03.2011; № РН-0000358 від 01.04.2011; № РН-0000380 від 05.04.2011; № РН-0000407 від 13.04.2011;№ РН-0000413 від 14.04.2011;№ РН-0000438 від 20.04.2011;№ РН-0000474 від 29.04.2011;№ РН-0000496 від 05.05.2011; № РН-0000510 від 11.05.2011;№ РН-0000512 від 12.05.2011;№ РН-0000552 від 23.05.2011;№ РН-0000553 від 24.05.2011;№ РН-0000563 від 27.05.2011;№ РН-0000578 від 02.06.2011; № РН-0000611 від 03.06.2011.

Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами (перелік яких наведено на стор. 26, 27 акту) первинними документами, які застосовують для обліку матеріальних цінностей, що надходять від постачальника або після перероблення на склад підприємства, організації чи установи. Прибутковий ордер виписують в одному примірнику і використовують для кількісно-сумарного обліку матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство.

Якість поставленого товару засвідчена сертифікатами відповідності, паспортами якості, відповідно до яких паливо дизельне відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007 «ОСОБА_8 дизельне підвищеної якості. Технічні умови».

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі, у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками. Перелік платіжних доручень наведено на стор. 28 акту.

Як встановлено судом, позивач має ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом (ліцензія Міністерства транспорту та звязку України АГ №591500) та на надання послуг з перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом (ліцензія Міністерства інфраструктури України АВ №548924). Даними оборотних відомостей по залізничному цеху та цеху безрейкового транспорту ПАТ «Запоріжвогнетрив» руху дизпалива за січень-липень 2011р. підтверджується використання дизпалива у власній господарській діяльності позивача.

У періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «ТРАНС.НАФТА» (код за ) на підставі договорів від 06.06.2011 № 160 та від 27.12.2012 №287.

ОСОБА_4 договору від 06.06.2011 № 160 Постачальник (ТОВ «ТРАНС.НАФТА») зобовязується передати у власність Покупця (ПАТ «Запоріжвогнетрив») товар - нафтопродукти, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, найменування, кількість, асортимент, обєм, одиниця виміру, ціна, дата поставки якого зазначаються у специфікаціях на кожну товарну партію, які є невідємною частиною цього договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями на адресу Покупця за рахунок Постачальника(пункти 2.4, 2.5 договору). Можливий самовивіз товару Покупцем (п.2.1 договору). Оплата кожної товарної партії товару здійснюється Покупцем в повному обсязі протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання товару (п.3.2 договору). Строк дії договору до 31.12.2011 (п.6.1 договору). Якщо жодна зі сторін на протязі 30-ти календарних днів до закінчення строку дії договору не заявить письмово іншій стороні про його розірвання, вважається, що дія договору продовжена на один календарний рік (п.6.4 договору).

ОСОБА_4 договору від 27.12.2012 № 287 Постачальник (ТОВ «ТРАНС.НАФТА») зобовязується передати у власність Покупця (ПАТ «Запоріжвогнетрив») товар - нафтопродукти, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, найменування, кількість,асортимент, обєм, одиниця виміру, ціна, дата поставки якого зазначаються у специфікаціях на кожну товарну партію, які є невідємною частиною цього договору. ОСОБА_4 специфікації № 001 від 14.01.2013 поставка товару здійснюється на умовах DAP - склад Покупця (Incoterms 2010). Оплата кожної товарної партії товару здійснюється Покупцем в повному обсязі протягом 25-ти календарних днів з моменту отримання товару (п.3.2 договору). Строк дії договору до 31.12.2013 (п.6.1 договору).

На виконання умов договорів у період з 09.06.2011 по 15.01.2013ТОВ «ТРАНС.НАФТА» поставлено ПАТ «Запоріжвогнетрив» нафтопродукти (дизпаливо, бензин А-76, керосин ТС-1) на загальну суму 3 718 943,90 грн., у т.ч. ПДВ 619 823,98 грн., на що виписані:

- рахунки-фактури:від 09.06.11 №РН-0000631, від 15.06.11 №РН-0000657, від 17.06.11 №РН-0000669, від 24.06.11 №РН-0000724, від 05.07.11 №РН-0000780, від 07.07.11 №РН-0000794, від 14.07.11 №РН-0000843, від 15.07.11 №РН-0000862, від 20.09.11 №РН-0001063, від 27.09.11 №РН-0001111, від 04.10.11 №РН-0001160, від 06.10.11 №РН-0001172, від 10.10.11 №РН-0001188, від 21.10.11 №РН-0001251, від 24.10.11 №РН-0001252, від 03.11.11 №РН-0001324, від 24.11.11 №РН-0001427, від 02.12.11 №РН-0001498, від 05.12.11 №РН-0001504, від 15.12.11 №РН-0001582, від 16.01.12 №РН-0000089, від 17.01.12 №РН-0000112, від 20.01.12 №РН-0000143, від 23.02.12 №РН-0000349, від 06.03.12 №РН-0000451, від 07.03.12 №РН-0000461, від 19.03.12 №РН-0000519, від 28.03.12 №РН-0000610, від 04.04.12 №РН-0000685, від 05.04.12 №РН-0000700, від 19.04.12 №РН-0000817, від 20.04.12 №РН-0000820, від 04.05.12 №РН-0000953, від 17.05.12 №РН-0001087, від 18.05.12 №РН-0001097, від 24.05.12 №РН-0001158, від 28.05.12 №РН-0001188, від 05.06.12 №РН-0001280, від 06.06.12 №РН-0001293, від 13.06.12 №РН-0001406, від 14.06.12 №РН-0001425, від 26.06.12 №РН-0001593, від 27.06.12 №РН-0001613, від 04.07.12 №РН-0001687, від 04.07.12 №РН-0001691, від 05.10.12 №РН-0002685, від 25.10.12 №РН-0002855, від 14.11.12 №РН-0003085, від 15.11.12 №РН-0003088, від 19.12.12 №РН-0003435, від 15.01.13 №РН-0000074. Усьогона загальну суму 3 718 943,90 грн., у т.ч. ПДВ 619 823,98 грн.;

- видаткові накладні: від 09.06.11 №РН-0000631, від 16.06.11 №РН-0000657, від 17.06.11 №РН-0000669, від 24.06.11 №РН-0000724, від 05.07.11 №РН-0000780, від 07.07.11 №РН-0000794, від 14.07.11 №РН-0000843, від 15.07.11 №РН-0000862, від 20.09.11 №РН-0001063, від 27.09.11 №РН-0001111, від 04.10.11 №РН-0001160, від 06.10.11 №РН-0001172, від 10.10.11 №РН-0001188, від 21.10.11 №РН-0001251, від 24.10.11 №РН-0001252, від 03.11.11 №РН-0001324, від 24.11.11 №РН-0001427, від 02.12.11 №РН-0001498, від 05.12.11 №РН-0001504, від 15.12.11 №РН-0001582, від 16.01.12 №РН-0000089, від 17.01.12 №РН-0000112, від 20.01.12 №РН-0000143, від 23.02.12 №РН-0000349, від 06.03.12 №РН-0000451, від 07.03.12 №РН-0000461, від 19.03.12 №РН-0000519, від 28.03.12 №РН-0000610, від 04.04.12 №РН-0000685, від 05.04.12 №РН-0000700, від 19.04.12 №РН-0000817, від 20.04.12 №РН-0000820, від 04.05.12 №РН-0000953, від 17.05.12 №РН-0001087, від 18.05.12 №РН-0001097, від 24.05.12 №РН-0001158, від 28.05.12 №РН-0001188, від 05.06.12 №РН-0001280, від 06.06.12 №РН-0001293, від 13.06.12 №РН-0001406, від 14.06.12 №РН-0001425, від 26.06.12 №РН-0001593, від 27.06.12 №РН-0001613, від 04.07.12 №РН-0001687, від 04.07.12 №РН-0001691, від 05.10.12 №РН-0002685, від 25.10.12 №РН-0002855, від 14.11.12 №РН-0003085, від 15.11.12 №РН-0003088, від 19.12.12 №РН-0003435, від 15.01.13 №РН-0000074. Усьогона загальну суму 3 718 943,90 грн., у т.ч. ПДВ 619 823,98 грн.;

- податкові накладні:від 09.06.11 №38, від 16.06.11 №73, від 17.06.11 №77, від 24.06.11 №127, від 06.07.11 №21, від 07.07.11 №37, від 14.07.11 №81, від 15.07.11 №106, від 20.09.11 №113, від 27.09.11 №171, від 04.10.11 №7, від 06.10.11 №37, від 10.10.11 №58, від 21.10.11 №152, від 24.10.11 №161, від 03.11.11 №20, від 24.11.11 №149, від 02.12.11 №9, від 05.12.11 №25, від 15.12.11 №124, від 16.01.12 №199, від 17.01.12 №216, від 20.01.12 №263, від 23.02.12 №180, від 06.03.12 №42, від 07.03.12 №52, від 19.03.12 №123, від 28.03.12 №214, від 04.04.12 №30, від 05.04.12 №37, від 19.04.12 №180, від 20.04.12 №193, від 04.05.12 № 41, від 17.05.12 №196, від 18.05.12 №211, від 24.05.12 №272, від 28.05.12 №308, від 05.06.12 №41, від 06.06.12 №55, від 13.06.12 №173, від 14.06.12 №194, від 26.06.12 №360, від 27.06.12 №381, від 04.07.12 №45, від 04.07.12 №47, від 05.10.12 №58, від 25.10.12 №250, від 14.11.12 №120, від 15.11.12 №132, від 19.12.12 №149, від 15.01.13 №81. Усьогона загальну суму 3 718 943,90 грн., у т.ч. ПДВ 619 823,98 грн.

Товар отриманий уповноваженими особами позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 за довіреностями,що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних зачервень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, січень 2013 року включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ зазазначені періоди і даним цих декларацій.

Перевезення придбаного товару здійснювалось як за рахунок контрагента позивача - ТОВ «ТРАНС.НАФТА», так і безпосередньо позивачем відповідно до умов укладених договорів. Матеріали справи містять подорожні листи ПАТ «Запоріжвогнетрив» за період липень 2011р. липень 2012р., що підтверджують перевезення нафтопродуктів, отриманих від ТОВ «Полонія» власним транспортом, а саме: паливозаправником вантажним МАЗ 5334 (реєстраційний номер НОМЕР_8).

Факт перевезення товару на склад покупця підтверджується товарно-транспортними накладними форми №1-ТТН (нафтопродукт): № РН-0000631 від 09.06.2011; № РН-0000657 від 16.06.2011;№ РН-0000669 від 17.06.2011;№ РН-0000724 від 24.06.2011;№ РН-0000780 від 06.07.2011;№ РН-0000794 від 07.07.2011;№ РН-0000843 від 14.07.2011;№ РН-0000862 від 15.07.2011; № РН-0001063 від 20.09.2011; № РН-0001111 від 27.09.2011; № РН-0001160 від 04.10.2011;№ РН-0001172 від 06.10.2011;№ РН-0001188 від 10.10.2011;№ РН-0001251 від 21.10.2011;№ РН-0001252 від 24.10.2011; № РН-0001324 від 03.11.2011;№ РН-0001427 від 24.11.2011;№ РН-0001498 від 02.12.2011;№ РН-0001504 від 05.12.2011;№ РН-0001582 від 15.12.2011;№ РН-0000089 від 16.01.2012; № РН-0000112 від 17.01.2012;№ РН-0000143 від 20.01.2012; № РН-0000349 від 23.02.2012; № РН-0000451 від 06.03.2012; № РН-0000461 від 07.03.2012; № РН-0000519 від 19.03.2012;№ РН-0000610 від 28.03.2012; № РН-0000685 від 04.04.2012; № РН-0000700 від 05.04.2012; № РН-0000817 від 19.04.2012; № РН-0000820 від 20.04.2012; № РН-0000953 від 04.05.2012;№ РН-0001087 від 17.05.2012;№ РН-0001097 від 18.05.2012;№ РН-0001158 від 24.05.2012;№ РН-0001188 від 28.05.2012; № РН-0001280 від 05.06.2012;№ РН-0001293 від 06.06.2012;№ РН-0001406 від 13.06.2012;№ РН-0001425 від 14.06.2012;№ РН-0001593 від 26.06.2012; № РН-0001613 від 27.06.2012;№ РН-0001687 від 04.07.2012;№ РН-0001691 від 04.07.2012;№ РН-0002685 від 05.10.2012;№ РН-0002855 від 25.10.2012; № РН-0003085 від 14.11.2012;№ РН-0003088 від 15.11.2012;№ РН-0003435 від 19.12.2012;№ РН-0000074 від 15.01.2013.

Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами, перелік яких наведено на стор. 48-50 акту.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі, у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками, актами приймання-передачі погашених векселів. Перелік платіжних документів наведено на стор. 50, 51 акту.

Якість поставленого товару засвідчена сертифікатами відповідності, паспортами якості, відповідно до яких паливо дизельне відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007 «ОСОБА_8 дизельне підвищеної якості. Технічні умови», ДСТУ 3868-99 «ОСОБА_8 дизельне. Технічні умови», бензин автомобільний марки А-76 вимогам ДСТУ 4063-2001 «Бензини автомобільні. Технічні умови», паливо ТС-1 (авіаційний керосин ТС-1) ГСТУ 320.00149943.011-99 «ОСОБА_8 ТС-1 для реактивних двигунів. Технічні умови».

У своїх поясненнях відповідач зазначає про нереальність господарських операцій з поставки нафтопродуктів, посилаючись на надання позивачем сертифікату відповідності серії ВВ № UA1. 072.0006734-11 на паливо дизельне, який згідно відповіді органу сертифікації взагалі не видавався, та сертифікату відповідності серії ВВ № UA1. 185. на паливо для реактивних двигунів ТС-1, кінцевими користувачами якого є аеропорти України, серед яких ПАТ «Запоріжвогнетрив» не значиться.

Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 268 Господарського кодексу України постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Вказані вище сертифікати відповідності надавались позивачу постачальником - ТОВ «ТРАНС.НАФТА»на підтвердження якості нафтопродуктів, що поставлялись ним на підставі договорів від 06.06.2011 № 160 та від 27.12.2012 № 287.

Проте, навіть якщо постачальником надано покупцеві неналежний документ про якість товару, то це є порушенням договірних умов та не утворює складу податкового правопорушення, оскільки сертифікат якості товару ніяким чином не підтверджує рух товарів, вартість, сплату в їх ціні податку на додану вартість, а тому не є документом, що надає право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Використання позивачемотриманих від ТОВ «ТРАНС.НАФТА» нафтопродуктів у межах власної господарської діяльності підтверджується вибіркою з руху ТМЦ від постачальника ТОВ «ТРАНС.НАФТА» з 01.06.2011 по 15.01.2013, копіями оборотних відомостей залізничному цеху та цеху безрейкового транспорту ПАТ «Запоріжвогнетрив» руху дизпалива, бензину А-76за червень, жовтень 2011 року; лютий, червень 2012 року. Керосин ТС-1 був використаний позивачем протягом 2013 року для промивки, очищення деталей та для заправки керосинорізів, що підтверджується копіями матеріальних звітів, зокрема, механослужби шамотного цеху та дільниці по ремонту технологічного обладнання цеху по ремонту виробничого обладнання за лютий, березень 2013 року.

У періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Струмінвест» () на підставі договорів від 11.11.2011 № 18-1566 та від 28.01.2013 № 18-174.

ОСОБА_4 договору від 11.11.2011 № 18-1566 Постачальник (ТОВ «Струмінвест») зобовязується поставити і передати у власність Покупця (ПАТ «Запоріжвогнетрив») товар, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, асортимент, кількість та ціна якого зазначені у специфікаціях, листах, оформлених у вигляді додатків до договору, які є невідємною його частиною. Допускається зміна обємів та номенклатури товару, що поставляється, за листами-заявками Покупця, які є невідємною частиною договору, з обовязковим узгодженням цін, умов та строків поставки (п.1.2 договору).Поставка товару здійснюється окремими партіями транспортом Постачальника на умовах CPT-м. Запоріжжя склад Покупця (в редакції Інкотермс-2000) (п.4.2 договору). Оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється Покупцем по факту поставки протягом 30-ти календарних днів (п.5.1 договору).Строк дії договору до 31.12.2012.

На аналогічних умовах укладений договір від 28.01.2013 № 18-174. Поставка товару здійснюється окремими партіями транспортом Продавця на умовах DAP-м. Запоріжжя склад Покупця (в редакції Інкотермс-2010), якщо інше не передбачено в специфікаціях або заявках Покупця (п.4.2 договору). Оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється Покупцем протягом 45-ти календарних днів з дати поставки (п.5.1 договору).Строк дії договору до 30.12.2013.

На виконання умов договорів у період з 01.07.2012 по 31.10.2013 ТОВ «Струмінвест» поставлено ПАТ «Запоріжвогнетрив» електротовари (вимикачі, реле, контактори тощо) на загальну суму 218 858,70 грн., у т.ч. ПДВ 36 476,45 грн., на що виписані видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури. Факт перевезення товару на склад покупця підтверджується товарно-транспортними накладними. Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами. Перелік наведених документівзазначено в додатку № 6 до акту перевірки.

На стор.39 акту перевіряючими зазначено, що не по всім поставкам надані товарно-транспортні накладні. До перевірки не надано сертифікати якості товару, що не дає можливості встановити виробника товару. В ході дослідження товарно-транспортних накладних встановлено, що в реквізитах автопідприємство зазначено ТОВ «Струмінвест», при цьому наявна інформація свідчить про відсутність у суб'єкта власних транспортних засобів. В таких товарно-транспортних накладних, як № 123 від 28.03.2013, № 138 від 20.03.2013, № 15 від 19.02.2013 вказано автопідприємство ПАТ «Запоріжвогнетрив», а транспортний засіб за заводом не зареєстрований. В товарно-транспортних накладних № 89 від 03.07.2011, № 355 від 14.12.2012, № 12 від 02.01.2013, № 387 від 26.02.2013, № 369 від 24.05.2013, № 370 від 24.05.2013, № 433 від 15.08.2013 автотранспортний засіб, що зареєстрований за ПАТ «Запоріжвогнетрив». Також, виявлені наступні невідповідності в датах, а саме, товар, оприбуткований прибутковими ордерами № 16521/13/1072 та №16521/13/1071 від 27.09.2013 транспортувався згідно товарно-транспортної накладної №320 від 27.08.2013.

Як встановлено судом, товар, отриманий позивачем по видатковим накладним від 15.08.2012 № РН-0000049, від 20.08.2012 № РН-0000054, від 22.10.2012 № РН-0000075, від 21.02.2013 № РН-0000006, був внесений на територію ПАТ «Запоріжвогнетрив» як ручна поклажа, про що свідчить запис співробітників служби охорони підприємства на цих накладних, відтак, ТТН у таких випадках не можуть оформлятися.

Стосовно сертифікатів якості суд зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про підтвердження відповідності» виробник зобов'язаний: сприяти проведенню всіх процедур підтвердження відповідності, встановлених для конкретного виду продукції; наносити на продукцію національний знак відповідності в законодавчо регульованій сфері; компенсувати споживачам продукції завдані їм збитки в разі виявлення невідповідності продукції вимогам, зазначеним у декларації про відповідність та/або сертифікаті відповідності чи свідоцтві про визнання відповідності; надавати постачальнику інформацію про сертифікацію продукції шляхом зазначення реєстраційних номерів сертифікатів відповідності в документах, згідно з якими передається відповідна продукція; надавати на вмотивовану вимогу органів, яким відповідно до законів України належать повноваження щодо перевірки якості та безпеки продукції, завірені виробником або імпортером копії сертифікатів відповідності або свідоцтв про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо її наявність у виробника передбачена технічним регламентом на відповідний вид продукції.

Постачальник зобов'язаний: реалізовувати продукцію за умови наявності у документах, згідно з якими йому передано відповідну продукцію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності; припиняти реалізацію продукції, якщо вона не відповідає вимогам нормативних документів, зазначеним у декларації про відповідність або у сертифікаті відповідності чи свідоцтві про визнання відповідності.

ОСОБА_4 з п. 2.3 договорів від 11.11.2011 № 18-1566 та від 28.01.2013 № 18-174 якість товару, що поставляється, має відповідати вимогам діючих стандартів та технічних умов.

З огляду на вищенаведене, у позивача не виникло необхідності мати сертифікати якості на придбані електротовари.

Обовязок по перевезенню придбаного товару за умовами договорів покладено на постачальника - ТОВ «Струмінвест», а відтак питання способу та порядку транспортування товару не встановлювало обовязку позивача в оформленні відповідних документів. Також судом встановлено, що перевезення товару на склад покупця за ТТН № 355 від 14.12.2012, № 12 від 02.01.2013, № 387 від 26.02.2013, № 369 від 24.05.2013, № 370 від 24.05.2013, № 433 від 15.08.2013здійснювалось силами покупця, що підтверджується подорожніми листами від 14.12.2012 № 400005, від 02.01.2013 № 1387, від 26.02.2013 № 400553, від 24.05.2013 № 710429, від 15.08.2013 № 703131.Стосовно виявленої невідповідності даті оприбуткування товару «27.09.2013» прибутковими ордерами № 16521/13/1072 та № 16521/13/1071 дати складення товарно-транспортної накладної № 320 від «27.08.2013», за якою товар перевозився, судом встановлено, що за ТТН №320 від 27.08.2013товар перевезений на склад ПАТ «Запоріжвогнетрив» 27.09.2013, що підтверджується відмітками на вказаній ТТН відповідальних осіб служби охорони ПАТ «Запоріжвогнетрив» про дозвіл на вїзд та ввезення на територію підприємства у зазначеному транспортному засобу електроматеріалів «27.09.2013 14:40».

Товар отриманий уповноваженими особами позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11І, ОСОБА_12, ОСОБА_13 за довіреностями, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних залипень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013 року включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ зазазначені періоди і даним цих декларацій.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі, у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками, платіжними дорученнями: №2634 від 10.08.12 на суму 2 740,80 грн., №43 від 09.01.13 на суму 1 154,40 грн., №256 від 28.01.13 на суму 22 292,70 грн., №381 від 18.02.13 на суму 336,00 грн., №436 від 04.03.13 на суму 1444,80 грн., №63 від 08.04.13 на суму 700,80 грн., №1229 від 14.05.13 на суму 22 917,90 грн., №1460 від 28.05.13 на суму 9 612,30 грн., №1569 від 04.06.13 на суму 26 713,68 грн., №3365 від 15.10.12 на суму 20 830,80 грн., №1725 від 11.06.13 на суму 6 196,32 грн., №862 від 11.06.13 на суму 10 745,70 грн., №917 від 25.06.13 на суму 481,92 грн., №2457 від 25.07.13 на суму 6 076,50 грн., №2931 від 21.08.13 на суму 52 927,44 грн., №3202 від 11.09.13 на суму 11302,80 грн., №3595 від 08.10.13 на суму 2 688,00 грн., №4194 від 26.11.13 на суму 12025,44 грн., №1481 від 27.12.13 на суму 7 670,40 грн.Усього на суму 218 858,70 грн.

Судом встановлено, що отримані від ТОВ «Струмінвест» електротовари використовуються в якості матеріалів для поточного ремонту електрообладнання позивача. В обґрунтування цього позивачем надано суду вибірку з руху ТМЦ від постачальника ТОВ «Струмінвест»з 01.07.2012 по 31.10.2013, копії матеріальних звітів (з додатком) матеріально-відповідальних осіб електрослужб цехів позивача.

Як встановлено судом, між ПАТ «Запоріжвогнетрив» і ТОВ «Ферміна» (код за ) в періоді, що перевірявся, здійснювалися господарські операції на підставі листів №44 від 18.01.2012 та №17/СН-161 від 26.03.2012.

Відповідно до листів ТОВ «Ферміна» предявлені позивачу рахунки-фактури від 13.03.2012 № 209000258 та від 27.03.2012 № 20900305 на передоплату товару - ОСОБА_8 EXTRA (покриття для підлоги) в асортименті, - на загальну суму 4 258,50 грн., у т.ч. ПДВ 709,75 грн. Платіжними дорученнями від 03.04.2012 № 1082 на суму 1 803,60 грн. та від 10.04.2012 № 473 на суму 2 454,90 грн. ПАТ «Запоріжвогнетрив» перерахувало на банківський рахунок постачальника суму передплати у повному обсязі, на що останнім виписані податкові накладні від 03.04.2012 № 11/0009 та від 10.04.2012 № 33/009.

ТОВ «Ферміна» поставлено ПАТ «Запоріжвогнетрив» покриття для підлоги на загальну суму 4 258,50 грн., у т.ч. ПДВ 709,75 грн.,на що виписані видатковінакладні від 04.04.2012 № 11, від 23.04.2012 № 33. Товар отриманий уповноваженою особою позивача ОСОБА_14 за довіреностями, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрі отриманих податкових накладних за квітень 2012 року, включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатку № 5 до декларації з ПДВ за квітень 2012 року і даним цієї декларації.

Перевезення придбаного товару на склад позивача здійснювалось останнім, на що оформлені товарно-транспортні накладні б/н від 04.04.2012 та 23.04.2012. Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами № 16521/12/0353 від 04.04.2012, № 16521/12/0459 від 23.04.2012.

Необхідності мати сертифікати якості на придбаний підлоговий матеріал у позивача не виникло.

Придбані ТМЦ використані для проведення поточних ремонтів як допоміжний матеріал у квітні 2012 року, що підтверджується матеріальними звітами ЦБТ та ЦМВ за квітень 2012р.

Усі вищенаведені первинні документи надавалися позивачем під час перевірки, що відображено на стор.42-43, 125 акту перевірки.

У періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Укрспецсвітло» (код за ) на підставі договору від 17.06.2011 № 18-1042.

ОСОБА_4 договору від 17.06.2011 № 18-1042 Постачальник (ТОВ «Укрспецсвітло») зобовязується поставити і передати у власність Покупця (ПАТ «Запоріжвогнетрив») товар, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, асортимент, кількість та ціна якого зазначені у специфікаціях, листах, оформлених у вигляді додатків до договору, які є невідємною його частиною. Поставка товару здійснюється окремими партіями транспортом Покупця на умовах EXW-склад Постачальника м. Запоріжжя (в редакції Інкотермс-2000) (п.4.2 договору). Оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється Покупцем наступним чином: - передоплата 50%; - 50% по факту поставки протягом 10-ти календарних днів (п.5.1 договору).Строк дії договору до 31.12.2012 (п. 10.1 договору).

Відповідно до умов договору ТОВ «Укрспецсвітло» предявило позивачу рахунок-фактуру від 20.06.2011 № СФ-0674 на передоплату товару кондиціонер НРС-9 4 шт., кондиціонер НРС-12 3 шт., - на загальну суму 19 980 грн., у т.ч. ПДВ 3 330 грн. Платіжним дорученням від 24.06.2011 № 3077 на суму 9 990 грн. ПАТ «Запоріжвогнетрив» перерахувало на банківський рахунок постачальника суму передплати, на що останнім виписана податкова накладна від 24.06.2011 № 19на суму 9 990 грн., у т.ч. ПДВ 1 665 грн.

ТОВ «Укрспецсвітло» поставлено ПАТ «Запоріжвогнетрив» у червні 2011 року кондиціонер НРС-12 3 шт., у липні 2011 року - кондиціонер НРС-9 4 шт., на що виписані видатковінакладні від 30.06.2011 № РН-0000030, від 06.07.2011 № РН-0000032, а також видана податкова накладна від 06.07.2011 № 26 на суму 9 990 грн., у т.ч. ПДВ 1 665 грн. Товар отриманий уповноваженими особами позивача ОСОБА_15, ОСОБА_10 за довіреностями, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних зачервень, липень 2011 року, включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків№ 5 до декларацій з ПДВ зачервень, липень 2011 рокуі даним цих декларацій.

Перевезення придбаного товару на склад позивача здійснювалось останнім, оскільки такий обовязок був передбачений умовами договору.

Позивач надав суду товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт перевезення на склад покупця, а саме: № 471 від 30.06.2011, № 473 від 06.07.2011. Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами № 16521/11/0965 від 30.06.2011, № 16521/11/0977 від 06.07.2011.

Остаточний розрахунок за отриманий товар проведений позивачем 15.07.2011 платіжним дорученням № 3429 на суму 9 990 грн.

Факт використання позивачем отриманих у липні 2011 року кондиціонерів НРС-9 4 шт. підтверджується актами прийняття в експлуатацію основних засобів (типової форми №ОЗ-1) від 13.07.2011 № 11/12724, № 11/12726.

Усі вищенаведені первинні документи надавалися позивачем під час перевірки, що відображено на стор.63-65, 120 акту перевірки.

У періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ПП «Міра-Січ» (код за ) на підставі договору від 10.09.2012 № 18-851.

ОСОБА_4 договору від10.09.2012 № 18-851 Постачальник (ПП «Міра-Січ») зобовязується поставити і передати у власність Покупця (ПАТ «Запоріжвогнетрив») товар, а Покупець прийняти й оплатити цей товар, асортимент, кількість та ціна якого зазначені у специфікаціях, листах, оформлених у вигляді додатків до договору, які є невідємною його частиною. Допускається зміна обємів та номенклатури товару, що поставляється, за листами-заявками Покупця, які є невідємною частиною договору, з обовязковим узгодженням цін, умов та строків поставки (п.1.2 договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями транспортом Постачальника на умовах CPT-м. Запоріжжя ПАТ «Запоріжвогнетрив» (в редакції Інкотермс-2000), якщо інше не передбачено у специфікаціях або листах-заявках Покупця (п.4.2 договору). У специфікації №4 передбачено умови поставки DAP склад Покупця, м. Запоріжжя, Північне шосе/вул. Теплична, буд. 22 «Б»/1 (Incoterms 2010); у специфікаціях №№5, 6, 7 - DDP склад Покупця, м. Запоріжжя, Північне шосе/вул. Теплична, буд. 22 «Б»/1 (Incoterms 2010). Оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється Покупцем по факту поставки протягом 45-60-ти календарних днів (п.5.1 договору).Строк дії договору до 31.12.2013 (п.10.1 договору).

На виконання умов договору ПП «Міра-Січ» поставлені піддони деревяні ПАТ «Запоріжвогнетрив», на що виписані накладні: видаткова накладна №2 від 25.09.2012, податкова накладна №1 від 25.09.2012 на суму 22 658,35 грн., у т.ч. ПДВ 3 776,39 грн.; видаткова накладна №4 від 23.10.2012, податкова накладна №2 від 23.10.2012 на суму 40 655,62 грн., у т.ч. ПДВ 6 775,94 грн.; видаткова накладна №7 від 06.12.2012, податкова накладна №1 від 06.12.2012 на суму 46 438,56 грн., у т.ч. ПДВ 7 739,76 грн.; видаткова накладна №1 від 08.02.2013, податкова накладна №1 від 08.02.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.;видаткова накладна №2 від 25.02.2013, податкова накладна №2 від 25.02.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткованакладна №5 від 18.04.2013, податкова накладна №3 від 18.04.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткованакладна №6 від 25.04.2013, податкова накладна №4 від 25.04.2013 на суму 43 186,56 грн., у т.ч. ПДВ 7 197,76 грн.;видаткова накладна №7 від 22.05.2013, податкова накладна №5 від 22.05.2013 на суму 46 503,60 грн., у т.ч. ПДВ 7 750,60 грн.;видаткова накладна №РН-0000001 від 18.06.2013, податкова накладна №6 від 18.06.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткованакладна №МС-0000001 від 19.07.2013, податкова накладна №7 від 19.07.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.;видаткова накладна №000000002 від 11.09.2013, податкова накладна №8 від 11.09.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткованакладна №МС-0000002 від 24.10.2013, податкова накладна №9 від 24.10.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.;видаткова накладна №МС-0000005 від 25.11.2013, податкова накладна №10 від 25.11.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткова накладна №МС-0000004 від 13.12.2013, податкова накладна №11 від 13.12.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн.; видаткова накладна №МС-0000005 від 25.12.2013, податкова накладна №12 від 25.12.2013 на суму 46 828,80 грн., у т.ч. ПДВ 7 804,80 грн. Всього на суму 667 730,69 грн., у т.ч. ПДВ 111 288,45 грн. Товар отриманий уповноваженими особами ОСОБА_14 та ОСОБА_16 за довіреностями, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації довіреностей.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних за вересень, жовтень, грудень 2012 року, лютий, квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ зазазначені періоди і даним цих декларацій.

Обовязок по перевезенню придбаного товару за умовами договору покладено на постачальника - ПП «Міра-Січ».

Факт перевезення товару на склад покупця підтверджуєтьсятоварно-транспортними накладними: серія АТТ №000032 від 24.09.2012, серія АТТ №000041 від 23.10.2012,серія АТТ №000045 від 30.11.2012,серія АТТ №000045 від 08.02.2013,серія АТТ №000045 від 25.02.2013,серія АТТ №000045 від 18.04.2013,серія АТТ №000045 від 25.04.2013,серія АТТ №000045 від 22.05.2013,серія АТТ №000045 від 18.06.2013,серія АТТ №000045 від 19.07.2013,серія АТТ №000045 від 11.09.2013,серія АТТ №000045 від 24.10.2013,серія АТТ №000045 від 25.11.2013,серія АТТ №000045 від 13.12.2013,серія АТТ №000046 від 25.12.2013.

Отримання товару безпосередньо на склад покупця позивача підтверджується прибутковими ордерами: №16521/12/1006 від 25.09.2012, №16521/12/1084 від 23.10.2012, №16521/12/1221 від 06.12.2012, №16521/13/0094 від 08.02.2013, №16521/13/0162 від 25.02.2013, №16521/13/0417 від 18.04.2013, №16521/13/0451 від 25.04.2013, №16521/13/0541 від 22.05.2013, №16521/13/0685 від 18.06.2013, №16521/13/0799 від 19.07.2013, №16521/13/0999 від 11.09.2013, №16521/13/1185 від 24.10.2013, №16521/13/1290 від 25.11.2013, №16521/13/1385 від 13.12.2013, №16521/13/1447 від 25.12.2013.

Якість поставленого товару підтверджується сертифікатами якості.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі, що підтверджується рахунками та платіжними дорученнями: рахунки №6 від 25.09.2012, №7 від 23.10.2012, №10 від 06.12.2012, №1 від 08.02.2013, №2 від 25.02.2013, №3 від 18.04.2013, №4 від 25.04.2013, №6 від 22.05.2013, №СФ-0000007 від 18.06.2013, №МС-0000001 від 19.07.2013,№МС-0000002 від 11.09.2013,№МС-0000003 від 24.10.2013,№МС-0000005 від 25.11.2013,№МС-0000007 від 13.12.2013,№МС-0000008 від 25.12.2013; платіжні доручення №3894 від 12.12.2012, №102 від 15.01.2013, №444 від 04.03.2013, №675 від 09.04.2013, №167 від 21.05.2013, №1737 від 11.06.2013,№2008 від 01.07.2013,№2296 від 15.07.2013,№2811 від 14.08.2013,№3111 від 04.09.2013,№1425 від 19.11.2013,№4487 від 17.12.2013,№4611 від 25.12.2013,№152 від 15.01.2014, №539 від 12.02.2014, №158 від 05.03.2014, №918 від 12.03.2014. Всього на суму 667 730,69 грн.

Як встановлено судом, піддони деревяні є пакувальним матеріалом вогнетривких виробів (виробництво останніх є основним видом діяльності позивача) згідно з наказом від 03.09.2010 №453, розпорядженнями від 15.02.2012 № 121, від 25.09.2012 № 531. На підтвердження використання товару у власній господарській діяльності позивачем надановибірку з руху ТМЦ від ПП «Міра-Січ» з 01.09.2012 по 31.12.2013, копії матеріальних звітів матеріально-відповідальних осіб ПАТ «Запоріжвогнетрив».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у періоді з 01.02.2012 по 30.11.2012 між ПАТ «Запоріжвогнетрив» (Замовник) та ТОВ «Геосервіс Плюс» (код за ) (Підрядник) було укладено договори підряду, а саме:

- договір № 11/2012 від 10.02.2012 на виконання робіт з реконструкції розподільчого телефонного звязку по обєкту «Реконструкція технологічного потоку обертової печі №3 ШВЦ в частині заміни пальника і реконструкції технологічного потоку подачі сировини у піч». Роботи виконані в повному обсязі на суму 20 828,94 грн., у т.ч. ПДВ 3 471,49 грн.;

- договір № 18-302 від 16.03.2012 на виконання робіт з поточного ремонту відновлення фундаменту будівлі приймального відділення магнезиту ЦМВ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 206 936,65 грн., у т.ч. ПДВ 34 489,44 грн.;

- договір № 3-5/2012 від 03.05.2012 на виконання робіт з улаштування розподільчого телефонного звязку по обєкту «ЦККН. Створення дільниці з виробництва вогнетривких бетонів і мас». Роботи виконані в повному обсязі на суму 64 605,53 грн., у т.ч. ПДВ 10 767,59 грн.;

- договір № 18-495 від 14.05.2012 на виконання робіт з ремонту мякої покрівлі в осях 59-61 будівлі складу готових виробів ТП №1, 2 в ШЦ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 190 186,31 грн., у т.ч. ПДВ 31 697,72 грн.;

- договір № № 18-502 від 15.05.2012 на виконання робіт з ремонту покрівлі із листа хвилистого дільниці випалу над печами в осях Л-Р ряд 26-28 та 31-33 в ЦМВ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 181 578,68 грн., у т.ч. ПДВ 30 263,11 грн.;

- договір № 18-528 від 21.05.2012 на виконання робіт з ремонту мякої покрівлі будівлі стрілочного посту №2 в ЗЦ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 15 895,99 грн., у т.ч. ПДВ 2 649,33 грн.;

- договір № 18-529 від 21.05.2012 на виконання робіт з ремонту мякої покрівлі (прибудови) будівлі БНС в ОЕЕЦ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 26 508,35 грн., у т.ч. ПДВ 4 418,06 грн.;

- договір № 28-5/2012 від 28.05.2012 на виконання робіт з улаштування розподільчого телефонного звязку по обєкту «Заводоуправління. Реконструкція будівлі громадських організацій. Відділ маркетингу». Роботи виконані в повному обсязі на суму 41 993,04 грн., у т.ч. ПДВ 6 998,84 грн.;

- договір № 18-727 від 23.07.2012 на виконання робіт з ремонту мякої покрівлі будівлі головного корпусу в ЦККВ. Роботи виконані в повному обсязі на суму 160 943,23 грн., у т.ч. ПДВ 26 823,87 грн.

Всього ТОВ «Геосервіс Плюс» виконано робіт на суму 909 476,72 грн., у т.ч. ПДВ 151579,45 грн.

ТОВ «Геосервіс Плюс» має дозвіл на початок виконання роботи підвищеної небезпеки № 630.09.12-45.21.1, виданий ТУ Держгірпромнагляду по Дніпропетровській області 09.11.2009, ліцензію на провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, АВ № 409883, видану Держархбудінспекцією 31.10.2008.

Виконання вищевказаних договорів сторонами в повному обсязі підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витратах, рахунками-фактурами, податковими накладними, банківськими виписками, актами проведення взаємозаліку. Сторони претензій одна до одної не мають.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад 2012 року, включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ залютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад 2012 рокуі даним цих декларацій.

Усі вищенаведені первинні документи надавалися позивачем під час перевірки, що відображено на стор.44-45, 122-123, додатку №8 до акту перевірки.

У періоді з 01.01.2012 по 31.05.2012 позивач мав взаємовідносини з ТОВ «СТОБУД» (код за )(Підрядник)на підставі договорів підряду, а саме:

- договір № 26/2011 від 26.10.2011 на виконання робітпо обєкту «Реконструкція технологічного потоку обертової печі №3 ШВЦ в частині заміни пальника і реконструкції технологічного потоку подачі сировини у піч. Реконструкція системи електропостачання. Електропостачання, освітлення, лінія КІП.». Роботи виконані в повному обсязі на суму 49 561,20 грн., у т.ч. ПДВ 8 260,20 грн.;

- договір № 26/2012 від 26.01.2012 на виконання робіт по обєкту «Реконструкція технологічного потоку обертової печі №3 ШВЦ в частині заміни пальника і реконструкції технологічного потоку подачі сировини у піч. Проектування і монтаж внутрішньообєктових електричних мереж». Роботи виконані в повному обсязі на суму 120 792,59 грн., у т.ч. ПДВ 20 132,09 грн.;

- договір № 10/2012 від 10.02.2012 на виконання електромонтажних робіт по обєкту «Заміна морально застарілих циклонів ЦН-15 (ГОУ-5 і ГОУ-6) на рукавний фільтр в ЦВВ». Роботи виконані в повному обсязі на суму 23 080,32 грн., у т.ч. ПДВ 3 846,72 грн.;

- договір № 14/2012 від 14.03.2012 на виконання робітпо обєкту «Реконструкція технологічного потоку обертової печі №3 ШВЦ в частині заміни пальника і реконструкції технологічного потоку подачі сировини у піч.Реконструкція системи контролю спалювання палива. Підключення компютерної мережі». Роботи виконані в повному обсязі на суму 46 574,57 грн., у т.ч. ПДВ 7 762,43 грн.;

- договір № 02/05 від 04.05.2012 на виконання робіт по обєкту «ЦККВ. Створення дільниці приготування вогнетривкого бетону. Монтаж та підключення лінії передачі даних лінії Айріх. Підключення приводів теплових завіс». Роботи виконані в повному обсязі на суму 27 447,37 грн., у т.ч. ПДВ 4 574,56 грн.;

- договір № 03/05 від 21.05.2012 на виконання робіт з монтажу та наладки електрообладнання по обєкту «ЦККВ. Лінія роздроблювання і розсіву шамоту. Улаштування насосної станції із системою пожежогасіння». Роботи виконані в повному обсязі на суму 20 614,80 грн., у т.ч. ПДВ 3 435,80 грн.;

Всього ТОВ «СТОБУД» виконано робіт на суму 288 070,85 грн., у т.ч. ПДВ 48 011,80 грн.

ТОВ «СТОБУД» має дозвіл на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки № 305.11.23-45.71.4, виданий ТУ Держгірпромнагляду по Запорізькій області 26.05.2011, ліцензію на провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, АВ № 588178, видану Держархбудінспекцією 30.08.2011.

Виконання вищевказаних договорів сторонами в повному обсязі підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витратах, платіжними вимогами-дорученнями, податковими накладними, банківськими виписками, актами проведення взаємозаліку. Сторони претензій одна до одної не мають.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, відображеними позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних засічень, лютий, березень, травень 2012 року, включено до податкового кредиту відповідного періоду і відповідають даним додатків № 5 до декларацій з ПДВ засічень, лютий, березень, травень 2012 рокуі даним цих декларацій.

Усі вищенаведені первинні документи надавалися позивачем під час перевірки, що відображено на стор.56-57, 132-133, додатку №9 до акту перевірки.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується реальність придбання ПАТ «Запоріжвогнетрив» товарів у ТОВ «Полонія», ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ферміна», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» та отримання ПАТ «Запоріжвогнетрив» робіт з реконструкції й ремонту від ТОВ «Геосервіс Плюс», ТОВ «СТОБУД», а також підтверджуються понесені позивачем по вказаним господарським операціям витрати з огляду на досліджені судом первинні документи, що свідчить про дотримання ПАТ «Запоріжвогнетрив» встановлених вимог податкового законодавства, як підстави для віднесення до складу валових витрат сум витрат, понесених у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), а також для формування податкового кредиту з ПДВ.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій СДПІ зроблено з огляду на ОСОБА_4:

- щодо ТОВ «Полонія»: ОСОБА_4 ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 02.08.2011 № 118/2305/22143875 про результати документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Полонія»;

- щодо ТОВ «ТРАНС.НАФТА»: ОСОБА_4 ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 29.04.2011 № 120/23/253/36605198 про проведення позапланової невиїзноїперевірки ТОВ «ТРАНС.НАФТА».

Суд зазначає, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2011 у справі № 2а-0870/4044/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013, визнано протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя по проведенню позапланової невиїзноїперевірки ТОВ «ТРАНС.НАФТА», за результатами якої складено акт від 29.04.2011 № 120/23/253/36605198. Ухвалою ВАСУ від 17.03.2014 № К/800/13205/14 податковому органу у відкритті касаційного провадження відмовлено;

- щодо ТОВ «Струмінвест»: ОСОБА_4 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 11.03.2014 № 123/08-29-22-1308/35719615 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Струмінвест» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «АВД-Технологія» (код за ), в якому зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що ТОВ «Струмінвест» не знаходиться за податковою адресою;

- щодо ТОВ «Ферміна»: ОСОБА_4 ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 30.08.2014 № 353/04-61-22-3/35680541 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ферміна» з питань документального підтвердження господарських відносин з ПП «Філінг» (код за ), в якому зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що ТОВ «Ферміна» не знаходиться за юридичною адресою;

- щодо ТОВ «Укрспецсвітло»: ОСОБА_4 ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 28.12.2012 № 674/2214/33242397 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрспецсвітло» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ПП «КЛІМАТ МАСТЕР» (код за );

- щодо ТОВ «Геосервіс Плюс»:ОСОБА_4 ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 12.02.2014 № 371/04-65-22-05/35269012 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ермана» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2011 по 31.12.2013;

- щодо ТОВ «СТОБУД»: ОСОБА_4 ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 17.10.2013 № 87/22-14/30201803 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СТОБУД» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ВІНКАНА СЕРВІС» (код за ) за період березень, квітень, червень 2012р., ТОВ «БК «ПАЛЛАДА» (код за ) за період березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011р., січень 2012р., ТОВ «РАНГОУТ» (код за ) за період грудень 2011р., лютий, травень, червень 2012р.

Крім цього, в акті перевірки СДПІ вказує про наявність обвинувального вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2012 у справі № 0827/1-917/11, яким службову особу ТОВ «Полонія» визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України, та вказано, за твердженням СДПІ, що ТОВ «Полонія» є «фіктивним» підприємством та створено з метою прикриття незаконної діяльності.

Суд зазначає, що в силу ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Втім, вказаний відповідачем вирок стосується службової особи ТОВ «Полонія» щодо ухилення від сплати податків за період діяльності 2008-2009р.р., обставини щодо виконання спірних господарських відносин між позивачем та ТОВ «Полонія» 2011 року не досліджувалися у кримінальній справі № 0827/1-917/11. Крім того, у вироку не встановлено фіктивність ТОВ «Полонія», а навпаки, зазначено, що ТОВ «Полонія» для ведення господарської діяльності мало штат співробітників, автотранспорт, ємності для зберігання товарів, необхідні дозвільні документи та ін.

Також, в акті перевірки щодо ПП «Міра-Січ» СДПІ вказує про наявність обвинувальних вироків Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2013 та 08.11.2013, якими службову особу ТОВ «Сталькомплект ЛТД» визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.212 КК України (ухилення від сплати податків).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ «Сталькомплект ЛТД» не має жодного відношення до господарських відносин між позивачем таПП «Міра-Січ» щодо поставки останнім деревяних піддонів,виготовлювачемяких було ТОВ «А ТроісТрейдинг», що підтверджується наданими третьою особою документами, долученими судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_4 з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Пунктом 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства, пунктом 5 цієї статті передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). До оспорюваних правочинів належить зокрема фіктивний правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином (фіктивний правочин). Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ст.234 ЦК України). Обовязковою ознакою фіктивності правочину є відсутність у сторін наміру створити правові наслідки, які передбачені цим правочином. У разі виконання обовязків за договором хоча б однією зі сторін, фіктивність правочину не може вважатися встановленою.

Матеріалами справи доведено, що договірні зобов'язання між ПАТ «Запоріжвогнетрив» та згаданими контрагентами у період з 01.01.2011 по 31.12.2013 створили правові наслідки.

А відтак, доводи СДПІ про те, що господарські операції між ПАТ «Запоріжвогнетрив» та ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс»), ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ»,ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» були фіктивними, є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

При цьому вчинення платником податків дій, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо), саме по собі не означає, що відповідні правочини були вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про безтоварність відповідних господарських операцій. Факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, можуть встановлюватися виключно відповідним рішенням суду.

Крім того, сам по собі акт не є беззаперечним, належним та допустимим доказом даних фактів, а інших доказів податковим органом не надано.

Статтею 83 ПК України визначено вичерпний перелік документів та відомостей, які можуть бути використані податковими органами під час проведення перевірок платників податків. До них, зокрема, належать: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Податковим кодексом України чітко встановлено перелік документів, необхідний для їх ведення в цілях оподаткування. Так, згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 2 р. I Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПАУ від 22.12.2010 № 984, визначено, що документальні перевірки проводяться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку. Відповідно до п. 4-6 р. I факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки не надано документальних підтверджень відсутності фактичного виконання ПАТ «Запоріжвогнетрив» господарських операцій за спірними договорами, наявності факту узгодженості його дій ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс»), ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ»,ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО» з метою незаконного отримання податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями цих контрагентів.

Таким чином, твердження перевіряючих про нікчемність укладених ПАТ «Запоріжвогнетрив» з вказаними контрагентами правочинів є необґрунтованим належними засобами доказування припущенням.

Крім того, одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними (фіктивними) правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

З огляду на викладене, доводи відповідача про нібито допущені з боку ПАТ «Запоріжвогнетрив» порушення вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «СТРУМІНВЕСТ», ТОВ «Ермана» (ТОВ «Геосервіс Плюс»), ТОВ «Ферміна», ТОВ «Полонія», ТОВ «Транс.нафта», ПП «Міра-Січ»,ТОВ «СТОБУД», ТОВ «УКРСПЕЦСВІТЛО», суд вважає безпідставними, нормативно і документально необґрунтованими.

Стосовно завищення значення амортизації тимчасової податкової різниці, суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 перевірки СДПІ визнані порушення ПАТ «Запоріжвогнетрив» п.6 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, а саме: завищено значення показника по рядку 06.5.27 «Амортизація тимчасової податкової різниці, яка виникла за результатами інвентаризації основних засобів станом на 01.04.2011» на загальну суму 270 245 грн., в тому числі за:

- 2 квартал 2011 р. в сумі 24 568 грн. (294 812 / 36 * 3),

- 2-3 квартали 2011 р. в сумі 49 135 грн. (294 812 / 36 * 6),

- 2-4 квартали 2011 р. в сумі 73 703 грн. (294 812 / 36 * 9),

- 1 квартал 2012 р. в сумі 24 568 грн. (294 812 / 36 * 3),

- півріччя 2012 р. в сумі 49 135 грн. (294 812 / 36 * 6),

- 3 квартали 2012 р. в сумі 73 703 грн. (294 812 / 36 * 9),

- 2012 рік в сумі 98 271 грн. (294 812 / 36 * 12),

- 1 квартали 2013 р. в сумі 24 568 грн. (294 812 / 36 * 3),

- півріччя 2013 р. в сумі 49 135 грн. (294 812 / 36 * 6)

- 3 квартали 2013 р. в сумі 73 703 грн. (294 812 / 36 * 9),

- 2013 рік в сумі 98 271 грн. (294 812 / 36 * 12).

Судом встановлено, що відповідно до п.6 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України ПАТ «Запоріжвогнетрив» згідно наказу по підприємству №179 від 18.03.2011 була проведена інвентаризація основних засобів станом на 01.04.2011 року.

У зазначеному вище пункті ПК України вказано: «Якщо загальна вартість усіх груп основних засобів за даними бухгалтерського обліку менша, ніж загальна вартість усіх груп основних фондів за даними податкового обліку на дату набрання чинності розділом III цього Кодексу, то тимчасова податкова різниця, яка виникає в результаті такого порівняння, амортизується як окремий об'єкт із застосуванням прямолінійного методу протягом трьох років.»

Таким чином, тимчасова податкова різниця виникає виключно при порівнянні даних бухгалтерського обліку, які склалися на 01.04.2011, та податкового обліку за даними інвентаризації.

За твердженням відповідача, вищевказане порушення виникло внаслідок заниження балансової (залишкової) вартості станом на 01.04.2011 на 294 812,25 грн. Програмного комплексу «ІТ-підприємство» (інв. № 1900057), який введено в експлуатацію в липні 2010р., що рахується у складі нематеріальних активів підприємства, у звязку з нарахуванням підприємством зносу в бухгалтерському обліку за серпень-грудень 2010р., виходячи з терміну використання 20 місяців, проте як потрібно було, виходячи з терміну використання 120 місяців, з посиланням на п. 7 наказу ПАТ «Запоріжвогнетрив» № 109 від 06.03.2006.

Суд зазначає, що згідно з п.п. 8.3.9 п. 8.3 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що був чинним та застосовувався у перевіряємий період, для амортизації нематеріальних активів застосовується лінійний метод, за яким кожний окремий вид нематеріального активу амортизується рівними частками виходячи з його первісної вартості з урахуванням індексації згідно з підпунктом 8.3.3 цієї статті протягом строку, який визначається платником податку самостійно виходячи із строку корисного використання таких нематеріальних активів або строку діяльності платника податку, але не більше 10 років безперервної експлуатації.

Амортизаційні відрахування провадяться до досягнення залишковою вартістю нематеріального активу нульового значення.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про нематеріальні активи визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 18.10.1999 № 242.

Відповідно до п.п. 25, 26 П(с)БО №8 нарахування амортизації нематеріальних активів (крім права постійного користування земельною ділянкою) здійснюється протягом строку їх корисного використання, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс).При визначенні строку корисного використання об'єкта нематеріальних активів слід ураховувати:

строки корисного використання подібних активів;

моральний знос, що передбачається;

правові або інші подібні обмеження щодо строків його використання;

очікуваний спосіб використання нематеріального активу підприємством/установою;

залежність строку корисного використання нематеріального активу від строку корисного використання інших активів підприємства/установи.

ОСОБА_4 п. 29 П(с)БО №8 нарахування амортизації починається з місяця, наступного за місяцем, у якому нематеріальний актив уведено в господарський оборот. Суму нарахованої амортизації підприємства/установи відображають збільшенням суми витрат підприємства/установи і накопиченої амортизації нематеріальних активів.

Термін корисного використання нематеріального активу та метод його амортизації переглядаються в кінці звітного року, якщо в наступному періоді очікуються зміни строку корисного використання активу або зміни умов отримання майбутніх економічних вигод. Амортизація нематеріального активу нараховується, виходячи з нового методу нарахування амортизації і строку використання, починаючи з місяця, наступного за місяцем змін (п. 31 П(с)БО №8).

Як встановлено судом, термін використання Програмного комплексу «ІТ-підприємство» 20 місяців був встановлений наказом по підприємству від 10.07.2010 № 362 та, в подальшому, з 01.01.2011 змінений на 10 років (120 місяців) наказом по підприємству від 20.12.2010 № 646 .

Строк у 120 місяців, передбачений п.п. 8.3.9 п. 8.3 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», є максимальним строком корисного використання нематеріального активу (безперервної експлуатації). При цьому, встановлюючи максимальний строк, закон надає право платнику податків самостійно визначати вказаний строк шляхом видання по підприємству відповідного наказу.

Наказ по підприємству від 10.07.2010 № 362 був і є чинним, в судовому порядку недійсним не визнавався, а тому, був обовязковимдо виконання.

У звязку з цим, ПАТ «Запоріжвогнетрив» мало право самостійно визначати строк корисного використання нематеріального активу (безперервної експлуатації), в т.ч. і на рівні 20 місяців. Також, підприємство мало право і на зміну цього строку шляхом видання відповідного наказу.

У висновку судово-економічної експертизи № 14172/1636 від 18.02.2015 зазначено:

«не підтверджуються документально висновки ОСОБА_4 СДПІ щодо завищення значення показника по рядку по рядку 06.5.27 «Амортизація тимчасової податкової різниці, яка виникла за результатами інвентаризації основних засобів на станом 01.04.2011» на загальну суму 270 245 грн. … на підставі наступного:

- строк корисного використання нематеріального активу Програмному комплексу «ІТпідприємство» встановлений розпорядчим документом;

- нарахування амортизації наведено з серпня 2010 року, або з місяця, наступного за місяцем введення в експлуатацію нематеріального активу Програмному комплексу «ІТпідприємство»;

- термін корисного використання переглянуто в кінці звітного 2010 року;

- амортизація Програмному комплексу «ІТпідприємство», виходячи з нового строку використання, нараховувалась з січня 2011р., або з місяця, наступного за місяцем змін,

що відповідає пп. 25, 26, 29, 31 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи»».

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про необґрунтованість висновків податкового органу щодо завищення ПАТ «Запоріжвогнетрив» тимчасової податкової різниці та порушень щодо заниження податку на прибуток підприємств, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет у розмірі 56 260 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 16.05.2014 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_7, суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття цих податкових повідомлень-рішень стали висновки СДПІ про заниження обєкту оподаткування податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість у звязку з проведенням операцій з реалізації виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1 за цінами, що є нижчими за «звичайну» ціну, повязаній особі ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» ( код за ) за період з 01.05.2013 по 31.08.2013.

Перевіркою встановлено, що:

- на порушення пп. 135.5.11 п.135.5 ст. 135, пп. 153.2.1 п. 153.2 ст. 153 ПК України ПАТ «Запоріжвогнетрив» занижено доходи від операційної діяльності в зв'язку з проведенням операцій з реалізації виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1 вітчизняним покупцям за цінами, що є нижчими за «звичайну» ціну у сумі 4 206 233 грн., у тому числі по періодах: ІІ квартал 2013р. 908 696 грн., ІІІ квартал 2013р. 3 297 537 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 799 184 грн.;

- напорушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, 200.3 ст.200 ПК України ПАТ «Запоріжвогнетрив» завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту за червень 2013р. на суму 126135 грн.

-на порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України ПАТ «Запоріжвогнетрив» занижено суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 841246 грн., у тому числі по періодам: за травень 2013р. на суму 55604 грн., за липень 2013р. на суму 394630 грн., за серпень 2013р. на суму 391012 грн.

Такі висновки податкової служби ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено, що в травні-серпні 2013 року ПАТ «Запоріжвогнетрив» реалізовувало вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1 на внутрішньому ринку:

- за договором, укладеним з повязаною особою ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» №1м(20/2013/62) від 18.12.2012 у загальному розмірі 3 041,99 т;

- за договором, укладеним з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» №89 від 26.10.2012 у загальному розмірі 498,3т;

- за договором, укладеним з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» №1300342 від 17.01.2013 у загальному розмірі 65,38 т.

При цьому СДПІ зазначила, щопорівняльний аналіз цін реалізації виробів вогнетривкі марки п-91-1-1-1 на ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» з цінами реалізації виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1 на ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» показав, що реалізація продукції повязаній особі ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» у травні-серпні 2013 року здійснювалась за цінами, які більш ніж на 20% нижчі за ціни реалізації іншим покупцям ПАТ «Запоріжвогнетрив».

За «звичайну ціну» СДПІ прийнято середню ціну реалізації ПАТ «Запоріжвогнетрив» по товарній групі вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1 підприємствам покупцям зазначеної продукції ПАТ «Запорізький завод феросплавів», ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

Відхилення цін виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1 ПАТ «Запоріжвогнетрив» від базових цін розраховано СДПІ з використанням методики визначення рівня звичайних цін на вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1, яка розроблена НДГРІ ДВНЗ "КНУ" Міністерства освіти і науки України.Методика визначення рівня звичайних цін на вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1 полягає у розрахунку інтегрального показника приведення до базової продукції, яка буде відповідати сучасним економічним умовам на ринку виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1.

Суд зазначає, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст.180 Господарського кодексу України).

Як зазначено у ч.5 ст.180 Господарського кодексу України, ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни (ч.1 ст.190 Господарського кодексу України).

Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання (ч.2 ст.190 Господарського кодексу України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що продукція, яка реалізовувалась ПАТ «Запоріжвогнетрив»:

- ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» - вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1. Фізико технічні показники та показники зовнішнього вигляду відповідають ТУ У 26.2-9:2011, зокрема, масова частка окису магнію не менше 91%, виробництво ПАТ «Запоріжвогнетрив»;

- ПАТ «Запорізький завод феросплавів» - вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1. Продукція вироблена за додатковими вимогами покупця, більш жорсткими, ніж передбачено ТУ У 26.2-9:2011, що підтверджується листом покупця № 45/995 від 26.10.2012 та кресленням 297.П91 -1.176, а також сертифікатами якості на продукцію.

ОСОБА_4 цьому кресленню температура початку розмякшення виробів марки п-91-1-1-1 повинна становити не менше t -1600 градусів по Цельсію та граничні відхилення по довжині повинні бути не більше +/- 2 мм, тоді як технічні умови 26.2-9:2011 передбачають температуру початку розмякшення лише не менше t 1550 градусів по Цельсію та граничні відхилення по довжині +/- 3 мм;

- ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» - вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1,виробництво ПАТ «Запоріжвогнетрив». Для цієї продукції встановлені більш жорсткі показники, ніж передбачено технічними умовами. Так, якщо згідно ТУ У 26.2-9:2011 масова частка окису магнію повинна становити не менше 91%, то продукція що вироблялась та реалізувалась ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» становила не менше 95,0 %. Це підтверджується розпорядженням директора по інжинірингу № 172 від 12.03.2013,а також сертифікатами якості на продукцію.

Тобто, вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1, що виробляються й реалізуються ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» потребують більш жорстких умов виробництва та контролю якості продукції, додаткових витрат, які повинні компенсуватися вищою ціною, ніж встановленою для вогнетривких марок п-91-1-1-1, що відповідають типовим показникам ТУ У 26.2-9:2011 та реалізуються ВАТ ЗМК «Запоріжсталь».

У пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України зазначено, що звичайна ціна - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до пп.153.2.1 п.153.2 ст.153 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) пов'язаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги).

Як зазначено у ч.1 ст.19 Закону України «Про ціни і ціноутворення», державне спостереження у сфері ціноутворення здійснюється шляхом проведення моніторингу вільних цін (дослідження динаміки цінових процесів на товарних ринках) та державних регульованих цін.

Реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику (ч.1 ст.7 Закону України «Про ціни і ціноутворення»).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Відповідачем не надано суду жодного доказу з'ясування у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, іншому органі, визначеному законом, звичайних цін на товар: вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1, проданий ПАТ «Запоріжвогнетрив» підприємствам ВАТ ЗМК «Запоріжсталь», ПАТ «Запорізький завод феросплавів», ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» за договорами поставки.

В ОСОБА_4 перевірки № 146/28-04-47-10/00191885 від 23.04.2014 (стор. 16) відповідачем зазначено: «…для визначення звичайної ціни були використані ціни, які склалися у відповідні періоди на продукцію «вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1» у співставних умовах (тобто, на відповідному ринку товарів, в т.ч. однаковими отримувачами, а також з урахуванням базису поставки, обсягів та якісних характеристик товару).

Судом встановлено, що відсутність порівняних умов на момент продажу виробів вогнетривких, а саме щодо неспівставності обсягу поставки, розбіжності за цінами (менше 20%) у травні-червні 2013р., наявність додаткових умов до окремих фізико-хімічних показників по покупцях, не відповідає п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України.

За «звичайну ціну» СДПІ прийнято середню ціну реалізації ПАТ «Запоріжвогнетрив» по товарній групі вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1 підприємствам покупцям зазначеної продукції ПАТ «Запорізький завод феросплавів»,ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

Разом з цим, відповідачем не надано суду доказів дослідження цінової політики на товар «вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1» на ринку України та не доведено, з яких причин звичайною ціною (на ринках України) відповідачем визнана середняціна реалізації цього товару позивачем саме ПАТ «Запорізький завод феросплавів»,ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», а не іншим суб'єктам господарювання, тавзагалі на підставі яких законодавчих норм і в якому значенні податковим органом вживається поняття «середня ціна реалізації».

У висновку судово-економічної експертизи № 14172/1636 від 18.02.2015 зазначено, що прийняття за «звичайну ціну» середньої ціни реалізації ПАТ «Запоріжвогнетрив» підприємствам покупцям зазначеної продукції, а також застосування ОСОБА_14 визначення рівня звичайних цін на вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1, виходячи із розрахунку інтегрального показника приведення до базової продукції, що буде відповідати сучасним економічним умовам на ринку виробів вогнетривких марки п-91-1-1-1, не передбачено п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що «середні ціни реалізації» не можуть бути визнані як виключно (беззаперечно) звичайні ціни, оскільки взяті без порівняння з іншими, незалежними, достовірними джерелами.

Відповідно до п. 39.11 ст. 39 ПК України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення звичайних цін на товари (роботи, послуги) використовуються офіційні джерела інформації, у тому числі:

- 39.11.1 статистичні дані державних органів і установ;

- 39.11.2 ціни спеціалізованих аукціонів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування;

- 39.11.3 довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань та публікацій, у тому числі електронних та інших банків даних;

- 39.11.4 звіти та довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном;

- 39.11.5 інші інформаційні джерела, що визнаються офіційними в установленому порядку.

ОСОБА_4 п. 39.14 ст. 39 цього ж Кодексу, обовязок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом.

Під час проведення перевірки платника податку орган державної податкової служби має право надати запит, а платник податку зобовязаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого цього пункту.

Пунктом 13 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» від 23.07.1998 №817/98 передбачено, що індикативні або звичайні ціни на товари (роботи, послуги) для застосування їх у податкових або митних цілях установлюються на підставі статистичної оцінки рівня цін реалізації таких товарів (робіт, послуг) на внутрішньому ринку України, яка проводиться уповноваженим державним органом у визначеному ним порядку.Індикативні або звичайні ціни не можуть встановлюватися органами виконавчої влади, які використовують їх для нарахування та стягнення податків і зборів (обов'язкових платежів) та неподаткових платежів, крім випадків відсутності статистичних даних про рівень цін на окремі види товарів (робіт, послуг).

Однак, податковим органом не наведено жодних фактичних даних про використання даних офіційного джерела інформації у розумінні п. 39.11 ст. 39 ПК України.

ОСОБА_4 правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 07.11.2011 по справі №21-328а11, зясування рівня звичайних цін має відбуватися відповідно до визначеної процедури, а необхідна інформація - надаватися уповноваженим державним органом.

Відповідно до пункту 39.15 статті 39 ПК України, у разі відхилення договірних цін у податковому обліку платника податків у бік збільшення або зменшення від звичайних цін менше ніж на 20 відсотків, таке відхилення не може бути підставою для визначення (нарахування) податкового зобов'язання, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності.

Враховуючи вимоги вищезазначеного пункту статті 39 ПК України, податковий орган має право не погодитися із договірною ціною лише у випадку її відхилення у податковому обліку платника податків у бік збільшення або зменшення від звичайних цін більш ніж на 20 відсотків, дотримавши при цьому відповідну процедуру, яку в даному випадку дотримано не було, а томуСДПІ не довела у встановленому законом порядку невідповідність договірних цін на товар «вироби вогнетривкі марки п-91-1-1-1» рівню звичайних (ринкових) цін.Отже, у відповідача відсутні підстави для визначення (нарахування) податкового зобов'язання, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 16.05.2014 № НОМЕР_5:

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішеннявід 16.05.2014 № стали висновки СДПІ про порушення позивачем п.п.288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України, що призвело дозаниження орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 459 048,50 грн.за період квітень 2011 року грудень 2013 року.

Як вбачається з акту перевірки, висновок податкового органу про заниження позивачем орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власностізроблено відповідачем з огляду на те, що у ході перевірки було встановлено, що згідно деклараціям з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, які були подані позивачем до податкового органу, за перевіряємий період з 01.10.2009 по 31.12.2013 ПАТ «Запоріжвогнетрив» обраховувало та сплачувало орендну плату земельних ділянок менше трикратного розміру, а саме по договору оренди від 18.05.2005 №10 за адресою м. Запоріжжя вул. Ленська, 34 (земельна ділянка для розташування дитячого оздоровчого комплексу «Веселка»), загальною площею 4,5179 га, кадастровий номер :04:041:0185 ПАТ «Запоріжвогнетрив» сплачувало один відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є порушенням норм Податкового кодексу України та ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що на підставі рішення Запорізької міської ради № 14 від 24.11.2004 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та позивачем (орендар) 18.05.2005 укладено договір оренди землі, за умовами якого позивачем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,5179 га для розташування дитячого оздоровчого комплексу «Веселка», яка знаходиться в м. Запоріжжі, вул. Ленська, 34, строком дії договору - 10 років.На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: майновий комплекс орендаря. Земельна ділянка передається в оренду разом з майновим комплексом. Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 18.05.2005,про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 10.

Відповідно до п. 9 вищезазначеного договору оренди, з урахуванням змін, внесених до договору додатковою угодою від 29.12.2007, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 28977,81 грн., що становить 1% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007р., при цьому необхідно зазначити, що ПАТ «Запоріжвогнетрив» та орендодавець не вносили будь-яких інших змін до договору оренди спірної земельної ділянки від 18.05.2005 щодо збільшення розміру орендної плати.

Пунктом 33 договору передбачено припинення договору у випадках, передбачених законом.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради №79 від 03.03.2008 позивачу 15.12.2008 було видано новий витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель, яким встановлено нормативно-грошову оцінку 6841455,97 грн., виходячи з якої з урахуванням умов договору щодо індексації нормативної грошової оцінки згідно з чинним законодавством позивачем нараховувалась та сплачувалась орендна плата за спірну земельну ділянку.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, щодо нарахування та сплати орендної плати за спірну земельну ділянку врегульовано положеннями Законів України «Про оренду землі» та «Про плату за землю», а також нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про плату за землю», чинного на момент існування спірних правовідносин, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

У статті 5 цього Закону було визначено, зокрема, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, суб'єктом власник земельної ділянки і землекористувач, у тому числі орендар.

За змістом статті 15 вказаного Закону обов'язок сплачувати за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Аналіз положень ст.ст. 2, 13, 21 Закону України «Про оренду землі» дає можливість зробити висновок про те, що оренда земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі укладених договорів оренди, орендодавцями земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень,визначених ч. 2 ст. 24 цього Закону, орендна плата за землю це орендний платіж, який вноситься орендарем за користування земельною ділянкою, а розмір, форма внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, а строки внесення орендної плати встановлюються відповідно до Податкового кодексу України, при цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

01.01.2011 року набув чинності Податковий кодекс України, відповідно до якого плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136).

ОСОБА_4 розділу XIII «Плата за землю» ПК України платниками податку євласники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі (п.269.1). Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п.270.1). Відповідно до п.п. 288.1-288.5 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду; розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Пунктом 288.7 ПК України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

ОСОБА_4 п.287.1 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 287.6 ПК України встановлено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 ЗК та 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Судом встановлено, що 17.12.2008 позивач у даній адміністративній справі на підставі належним чином оформленого договору купівлі-продажу продав ТОВ «Луг Інвест» дитячий оздоровчий комплекс «Веселка», який розташовано по вул. Ленська,34 у м. Запоріжжі, та з урахуванням положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України до ТОВ «Луг Інвест» перейшло право на земельну ділянку, на який розташовано придбаний ним обєкт нерухомого майна.

У звязку з укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу позивач 24.12.2008 звернувся до Запорізької міської ради з листом за вих. №31-2152, у якому просив розторгнути договір оренди земельної ділянки №10 від 18.05.2005.Оскільки цей лист було залишено без розгляду, позивач 11.08.2011 був змушений повторно звернутись до Запорізької міської ради щодо вирішення питання про розірвання договору оренди земельної ділянки №10 від 18.05.2005 та рішенням Запорізької міської ради №53/146 від 26.06.2012 припинено ПАТ «Запоріжвогнетрив» право оренди спірної земельної ділянки - загальною площею 4,5179 га для розташування дитячого оздоровчого комплексу «Веселка», яка знаходиться в м. Запоріжжі, вул. Ленська, 34, про що позивач повідомив податковий орган відповідним листом за вих. №110 від 23.07.2012.

Державна реєстрація припинення права оренди ПАТ «Запоріжвогнетрив» спірної земельної ділянки відбулась 29.04.2014 на підставі договору про розірвання договору оренди №10 від 18.05.2005, який було укладено між позивачем у даній справі та Запорізькою міською радою 17.01.2014.

Отже вищенаведені фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач у справі з грудня 2008року не є користувачем спірної земельної ділянки, оскільки з 17.12.2008 цією земельною ділянкою користується ТОВ «Луг Інвест», як власник дитячого оздоровчого комплексу «Веселка», який розташовано на земельній ділянці в м. Запоріжжі по вул. Ленська, 34, а з 10.12.2011 користувачем спірної земельної ділянки є ТОВ «Полаторе Груп», яке є власником дитячого оздоровчого комплексу «Веселка», який розташовано на земельній ділянці в м. Запоріжжі по вул. Ленська, 34.

У судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «Луг Інвест» у 2011р. нараховувало та сплачувало земельний податок за земельну ділянку площею 4,5179 га, яка розташована по вул. Ленська, 34 у м. Запоріжжі, за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 податкова звітність з плати за земельну ділянку площею 4,5179 га, яка розташована по вул. Ленська, 34 у м. Запоріжжі, надавалась ТОВ «Полаторе Груп», яким також було нараховано та сплачено у повному обсязі земельний податок за цю земельну ділянку у цей період.

За таких обставин суд вважає, що висновок відповідача у справі про порушення позивачем вимог п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України та ст. 21 Закону України «Про оренду землі», яке призвело до заниження орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власностіза період з 01.10.2009 по 31.12.2013 на суму 707 112,35 грн. (у т.ч. за період квітень 2011 року грудень 2013 року на суму 459 048,50 грн.), є необґрунтованим та безпідставним, спростовується зібраними та дослідженими судом під час розгляду справи належними письмовими доказами, що свідчить про те, що обрані відповідачем підстави для визначення позивачу грошових зобовязань зі сплати орендної плати податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2014 № НОМЕР_5, яке є предметом оскарження у даній справі, не відповідають вимогам Податкового кодексу України, що свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв не у спосіб, який визначено чинним податковим законодавством.

Крім того, згідно висновку судово-економічної експертизи №14172/1636 від 18.02.2015:

1. Не підтверджуються документально висновки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, відображені в ОСОБА_4 від 23.04.2014 № 146/28-04-47-10/00191885, щодо порушення ПАТ «Запоріжвогнетрив» податкового законодавства України, які стали підставою для донарахування податкових зобовязань зі сплати податку на прибуток у загальній сумі 2 968 182,00 грн. та застосування штрафних санкцій у загальній сумі 1 119 132,50 грн.

2. Не підтверджуються документально висновки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, відображені в ОСОБА_4 від 23.04.2014№ 146/28-04-47-10/00191885, щодо порушення ПАТ «Запоріжвогнетрив» податкового законодавства України, які стали підставою для донарахування податкових зобовязань зі сплати податку на додану вартість у загальній сумі 2 224 217,00 грн. та застосування штрафних санкцій у загальній сумі 919 637,00 грн.

3. Не підтверджуються документально висновки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, відображені в ОСОБА_4 від 23.04.2014 № 146/28-04-47-10/00191885, щодо порушення ПАТ «Запоріжвогнетрив» податкового законодавства України, які стали підставою для зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 350 495,00 грн.

4. Не підтверджуються документально висновки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, відображені в ОСОБА_4 від 23.04.2014 № 146/28-04-47-10/00191885, щодо порушення ПАТ «Запоріжвогнетрив» податкового законодавства України, які стали підставою для донарахування податкових зобовязань зі сплати орендних платежів у загальній сумі 459 048,50 грн. та застосування штрафних санкцій у загальній сумі 104 330,31 грн.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі, зокрема, висновків експертів (ч.1 ст. 69 КАС України).

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, у зв'язку з тим, що позивачем спростовані висновки податкового органу за результатами перевірки, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та законність висновків, зроблених в акті перевірки, та обґрунтованість податкових повідомлень - рішень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

ОСОБА_4 із частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 16.05.2014 № № НОМЕР_6, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_7, НОМЕР_5.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» () судовий збір у розмірі 487,20грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник