Справа № 823/1386/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року справа № 823/1386/15

12 год. 15 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шоколенко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 (особисто);

представника позивача ОСОБА_2 (згідно з договором);

представника відповідача ОСОБА_3 (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобовязання прийняти рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом, в якому з урахуванням зміни позовних вимог просив зобовязати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі-відповідач) на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 видати наказ про присвоєння йому чергового спеціального звання капітан міліції з 18.12.2010.

Позов мотивовано тим, що відповідач із запізненням прийняв наказ щодо присвоєння позивачу чергового спеціального звання, що призводить до затримки в присвоєнні йому наступного звання.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що вищевказане судове рішення не має зобовязального характеру для відповідача та про пропущення позивачем строку звернення в суд.

Заслухавши пояснення, доводи тат міркування осіб, що брали участь у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Вирішуючи спір суд врахував ст.72 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з частинами 1,3 якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а також обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Суд зясував, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 у справі №2а/2370/8441/2011 задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо затримки в присвоєнні чергового спеціального звання капітан міліції з 18 грудня 2010 року. Судове рішення таким чином надавало оцінку своєчасності розгляду подання та прийняттю 31.07.2014 наказу №227о/с в частині присвоєння чергового спеціального звання начальницького складу «капітан міліції» старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 - старшому дільничному інспектору міліції сектору ДІМ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС. Вказаним судовим рішенням усунути такі недоліки в роботі державного органу не зобовязувалося, у т.ч. не вимагалося прийняти повторно наказ про таке присвоєння саме із зазначеної дати.

Позивач на час судового розгляду цієї справи перебуває на службі відповідача та 01.04.2015 звернувся до нього з рапортом, в якому просив внести зміни у вищезгаданий наказ №227 о/с згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду. Однак відповідач повідомив листом від 04.05.2015 №21/20-798 про відсутність підстав для його задоволення у звязку з тим, що позивач у суді відмовився від зобовязальної до нього вимоги.

Зважаючи на виклад позовних вимог, суд акцентує.

Відповідно до абзацу першого ст.4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази повинні бути законними, зрозумілими і виконуватися беззаперечно, точно та у визначений строк (абзац пятий ст.4 Дисциплінарного статуту).

Присвоєння спеціального звання, вищого на один ступінь від звання, передбаченого займаною штатною посадою, згідно з п.9 ч.1 ст.9 Дисциплінарного статуту є видом заохочення і відповідно до ст.11 оформляється наказом.

Питання присвоєння, зниження та позбавлення спеціальних звань врегульовані розділом ІІІ Порядку проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі Порядок №114).

Згідно з п.28 цього Порядку чергові спеціальні звання особам начальницького складу присвоюються в послідовному порядку при відповідності чергового звання спеціальному званню, передбаченому за займаною штатною посадою, після закінчення встановленого строку вислуги в попередньому званні та при позитивній атестації.

Відповідно до абзаців 9-10 п.34 Порядку №114 строк вислуги в спеціальному званні обчислюється від дня підписання наказу про присвоєння цього звання. Час перебування особи начальницького складу в зниженому спеціальному званні в строк вислуги в поновленому спеціальному званні не зараховується.

Абзацом третім п.35 Порядку №114 передбачено, що чергове спеціальне звання на один ступінь вище спеціального звання, передбаченого штатною посадою, присвоюється:

після закінчення встановленого строку вислуги в спеціальному званні особам начальницького складу, які мають вчену ступінь;

після закінчення не менш як півтора строку вислуги у попередньому спеціальному званні.

Подання для присвоєння чергового спеціального звання особам начальницького складу, які мають стягнення, накладені в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, не провадиться до їх зняття.

Для забезпечення своєчасного присвоєння чергових спеціальних звань начальницького складу необхідні для цього документи оформляються заздалегідь, з таким розрахунком, щоб вони надійшли на розгляд начальника, який має право присвоювати відповідне спеціальне звання, до дня закінчення встановленого строку вислуги років у спеціальному званні (п.36 Порядку №114).

Позовні вимоги у цій справі фактично зводяться до повторного прийняття щодо однієї і тієї ж особи наказу про присвоєння їй вже присвоєного спеціального звання, але зі вказівкою дати присвоєння: з 18.12.2010. Суд погоджується з доводами позивача, що протиправність дій (затримки в присвоєнні) відповідача впливає на час присвоєння йому наступного чергового спеціального звання. Однак, для такого присвоєння згідно з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів попередньо має бути складене відповідне подання. Наявність таких обставин суду не доведено.

Вищезгаданою постановою суду визнано, що відповідач, приймаючи 31.07.2014 наказ №227о/с, протиправно здійснив затримку в частині присвоєння чергового спеціального звання начальницького складу «капітан міліції» позивачу з 18 грудня 2010 року. Разом з тим, згідно з поясненнями сторін вказаним наказом присвоювалися чергові спеціальні звання іншим особам начальницького складу. Суд звернув увагу, що в наказі нема окремої, ніж дата реєстрації, дати, з якої позивач отримав спеціальне звання. Цей наказ діючий і на час судового вирішення заявленого спору.

Зважаючи, що відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів не передбачено видачі та дії двох рішень з одного і того ж питання, суд дійшов висновку, що позивач не вірно обрав спосіб захисту порушеного права.

Для вирішення спору суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Право суду вийти за межі позовних вимог передбачено виключно в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже вихід за межі позовних вимог можливий у разі наявності правових підстав задовольнити позов та з метою забезпечення повноти захисту прав позивача (тобто, якщо за умови задоволення заявленого способу захист порушеного права буде частковим). Таких обставин у викладених позовних вимогах, у т.ч. з огляду на їх передчасність, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.2, 11, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобовязання на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 чергового спеціального звання капітан міліції з 18.12.2010 відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 03.07.2015