Справа № 804/13451/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 804/13451/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позовом Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_3 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправною та скасування податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ Євраз ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправною та скасування податкової консультації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з висновками, викладеними у податковій консультації, вважає її протиправною та такою, що суперечить нормам та змісту відображення у складі податкових витрат та податкового кредиту сплати перевищення договірної величини потужності електричної енергії.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції обґрунтована посиланнями на ч. 6, 7 ст. 26 ЗУ «Про електоренергетику», згідно якої у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період споживачі сплачують енгергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. З точки зору вказаного Закону, перевищення договірної величини потужності електроенергії розглядається як правопорушення, до якого застосовується відповідні санкції, що за своєю суттю є господарсько-правовою відповідальністю за порушення у сфері господарювання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (Публічним акціонерним товариством Євраз ОСОБА_3) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що податковий орган в оскаржуваній податковій консультації не надав жодного розяснення стосовно практичного використання норм податкового законодавства щодо відображення у податковому обліку перевищення договірної величини потужності електроенергії, а розглянув лише питання щодо перевищення споживачем договірної величини електроенергії.

В запереченнях на апеляційну скаргу податковий орган посилається на ст. 52 ПКУ та ст. 26, 27 ЗУ «Про електоренергетику». Зазначає, що в силу ст. 27 зазначеного Закону, споживання електроенергії понад договірної величини відноситься до правопорушень в електроенергетиці.

У судовому засіданні представники сторін свої позиції щодо рішення суду першої інстанції підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі та запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

ОСОБА_3 першої інстанції встановлено, що представник ПАТ Євраз ОСОБА_3 на підставі п.52.1 ст.52 ПКУ звернувся до податкового органу із запитом №945 від 12.03.2014 року про надання індивідуальної податкової консультації з питання щодо правомірності та правильності відображення у податковому обліку договірної величини потужності електроенергії. 16 квітня 2014 року податковим органом надано роз'яснення щодо відображення у складі податкових витрат перевищення ліміту споживання електроенергії.

10.07.2014 року позивач повторно звернувся до податкового органу з запитом №2322 від 07.07.2014 року про надання індивідуальної податкової консультації з питання відображення у податковому обліку перевищення договірної величини потужності електроенергії, в якій поставлено питання: чи необхідно сплату перевищення договірної величини потужності електричної енергії класифікувати як додаткову компенсацію вартості товарів з відповідним відображенням у складі податкових витрат та податкового кредиту, за умови наявності звязку з господарською діяльністю.

Згідно наданої податкової консультації №20917/10/28-01-42-01-14 від 07.08.2014 року у відповідності до п.4 ст.231 Господарського кодексу України, п.п.139.1.11 п.139.1 ст.139 ПКУ, ст. 26, 27 Закону України Про електроенергетику, листів Національної комісії регулювання електроенергетики України від 21.03.2007 року № 1779/11/17-07 та від 02.08.2007 року №4739/11/17-07 податковий орган зазначив, що відповідно п.п.139.1.11 п.139.1 ст.139 ПКУ до складу витрат не включаються суми штрафів та/або неустойки чи пені за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду, які підлягають сплаті платником податків. ОСОБА_3 вищезазначених штрафів, що сплачуються на користь енергопостачальника у звязку із правопорушеннями в електроенергетиці не включаються до складу валових витрат споживача електричної енергії.

ОСОБА_3 апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України Про акціонерні товариства, Закону України Про електроенергетику,

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У відповідності до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно пунктів 52.1 та 52.2 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до відповідача із податковою консультацією стала необхідність встановлення правильності відображення у податковому обліку перевищення договірної величини потужності електроенергії.

Згідно матеріалів справи, 03.11.2005 року між ВАТ Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго (енергопостачальник) та ВАТ Суха Балка (споживач) було укладено договір №108/05-ц/1613, відповідно до умов якого енергопостачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує енергопостачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору про постачання електричної енергії та додатками та додатковими угодами до договору, що є його невід'ємними частинами. В силу пункту 6.10 зазначеного договору граничні величини споживання електричної потужності доводяться енергопостачальником до споживача як договірні величини письмовим повідомленням не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного розрахункового періоду. Повідомлення про ці величини діє на розрахунковий період до отримання нового та є невід'ємною частиною договору. При цьому, відповідно до абз.2 п.6.13 договору споживання електричної потужності понад доведену договірну (граничну) величину фіксується двостороннім актом з контролю електричної потужності, складеним згідно з Методикою. (На виконання вимог Закону України Про акціонерні товариства енергопостачальник змінив назву на Публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпрообленерго, а споживач на Публічне акціонерне товариство Євраз ОСОБА_3).

Повідомленням від 19.12.2013 року №28218/100 ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго було повідомлено позивача про доведення узгоджених граничних величин споживання електричної потужності на січень 2014 року. Пунктом 3 даного повідомлення передбачено, що у випадку перевищення договірної граничної величини споживання електричної потужності за розрахунковий період споживачі несуть відповідальність згідно статті 26 Закону України Про електроенергетику, тобто сплачують за підвищеною вартістю різницю між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною граничною величиною потужності.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго було надано позивачу податкову накладну №759 від 31.01.2014 року на суму 71 288,78грн., у тому числі ПДВ в розмірі 11 881,46грн., в якій в розділі номенклатура товарів/послуг продавця зазначено - перевищення договірної величини споживання електричної потужності.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 26 Закону України Про електроенергетику від 16.10.1997 року №575/97-ВР споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. У випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Отже, з точки зору вказаного Закону перевищення договірної величини потужності електроенергії розглядається як правопорушення, до якого застосовуються відповідні санкції, що за своєю суттю є господарсько-правовою відповідальністю за порушення у сфері господарювання.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч.1 ст.217 Господарського кодексу України). Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України розмір санкції може бути встановлено у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Таким чином, суми, що додатково та в обов'язковому порядку сплачуються споживачами електричної енергії на користь енергопостачальників відповідно до статті 26 Закону України Про електроенергетику за перевищення договірної величини потужності відносяться до категорії штрафних санкцій.

Підпунктом 139.1.11 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України закріплено, що не включаються до складу витрат: суми штрафів та/або неустойки чи пені за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду, які підлягають сплаті платником податку. Отже, суми вищезазначених штрафів, які сплачуються на користь енергопостачальника у звязку із порушеннями в електроенергетиці, не включаються до складу валових витрат споживача електричної енергії.

Зі змісту податкової консультації №20917/10/28-01-42-01-14 від 07.08.2014 року, наданої позивачу податковим органом не вбачається тверджень або положень, які суперечать нормам або змісту податкового законодавства.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_3 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправною та скасування податкової консультації залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна