Справа № 607/7019/14-а
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21.07.2014 Справа №607/7019/14-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення громадянина Демократичної республіки ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення громадянина Демократичної республіки ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 07 травня 2014року по справі №607/7019/14-а позов Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області задоволено, примусово видворено громадянина Демократичної республіки ОСОБА_2 Елоджа за межі України, затримано громадянина Демократичної республіки ОСОБА_2 Елоджа на строк до дванадцяти місяців з приміщення у Волинський пункт тимчасового тримання перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, с.Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки вважає, що суд помилково прийшов до висновку про відсутність правових підстав для перебування відповідача на території України. Станом на 19 червня 2014року встановлено нові обставини справи про видворення відповідача, зокрема на момент винесення постанови ОСОБА_1 мав право на проживання у квартирі за адресою вул. Карпенка,12а/6 а м.Тернополі (відомості про проживання Відповідача були внесені до Будинкової книги для приписки громадян), місце проживання відповідача не було зареєстровано у встановленому законом порядку з огляду на затримання відповідача правоохоронними органами та відсутність посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Вказаними обставинами підтверджено наявність постійного місця проживання відповідача на території України та спростовують підставу заявленого позову в частині виміщення відповідача у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС Українип, с.Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.

Відсутність відповідача в межах адміністративно-територіальної одиниці на території якої він має право зареєструвати в встановленому законом порядку місце проживання (вул. Карпенка,12а/6 м.Тернопіль) створює перешкоди відповідачу виготовити необхідні документи (посвідка на тимчасовен проживання, посвідчення біженця, посвідка на право імміграції) для узаконення перебування на території України.

В судове засідання заявник не з"явився, однак ним подано заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставини підтримує.

Представник Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області в судове засідання не з"явився з невідомої на те суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Вище вказаний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпний.

Нововиявленими обставинами є будь які фактичні дані, які мають значення для правильного вирішення спору та які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не були і не могли бути відомі на час розгляду справи ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову від 07 травня 2014 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області встановив, що відповідач останній раз вїхав на територію України 27 листопада 2011 року через КПП Бориспіль за паспортним документом серії ОВ №0254821, виданим 01.04.2011 року, термін дії якого визначений до 31.03.2016 року з метою навчання у Харківському університеті радіоелектроніки. Пізніше відповідач продовжив навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені ОСОБА_3, що визнається сторонами спору. 21 червня 2012 року на підставі наказу Тернопільського національного університету від 21.06.2012 року за №487-01, відповідача відраховано з числа студентів у звязку з закінченням теоретичного навчання та успішним складанням іспитів. Відповідач на протязі місяця не покинув територію України. Відповідно до рішення за №2 від 11.02.2014 року, начальник відділу по роботі з іноземцями та біженцями УДМС України в Тернопільській області вирішив примусово повернути громадянина Демократичної республіки ОСОБА_2 ОСОБА_1 у ОСОБА_4 ОСОБА_5 та зобовязати його покинути територію України у термін до 11.03.2014 року. Вказаним рішенням відповідачу розяснено, що він зобовязаний покинути територію України у термін визначений в рішенні про примусове повернення та у разі ухилення від виїзду він буде підлягати на підставі постанови адміністративного суду затриманню і видворенню в примусовому порядку. Дані рішення відповідач не оскаржував. Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 11.02.2014 року, відповідач особистим підписом засвідчив, що його повідомлено про те, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства відносно нього прийнято рішення про його примусове повернення, та зобовязався не пізніше 11.03.2014 року залишити територію України. У встановлений строк у добровільному порядку відповідач не покинув території України та по даний час продовжує перебувати на території України без законних підстав і жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживає. Так, як вбачається з відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.03.2014 року в базі даних Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України інформації про виїзд ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України не має, а 06.05.2014 року працівниками УДМС у Тернопільській області виявлено відповідача в місті Тернопіль. Відповідач не має на території України постійного місця проживання.

Крім того судом встановлено, щопочинаючи з 21 червня 2014 року відповідач перебуваючи на території України без законних підстав, жодних заходів щодо виїзду за межі України не вжив, продовжував знаходитись на території України без законних на те підстав.

З матеріалів справи встановлено та визнається сторонами спору, що рішення Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області за №2 від 11.02.2014 року про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на час розгляду цієї справи відповідачем не виконано без поважних причин, що свідчить про ухилення від виїзду за межі України.

При вирішенні даного спору судом не встановлено перешкод для прийняття рішення про затримання відповідача. Крім того, відсутні будь-які дані для висновку про те, що на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приймаючи до уваги те, що відповідач законних підстав перебування на території України та необхідних коштів для виїзду за межі України не має, відсутність у нього постійного місця його проживання на території України, суд вважає, що є обґрунтовані підстави для затримання та примусового видворення із поміщенням відповідача у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України, с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Представлена заявником будинкова книга для прописки громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. ОСОБА_6 не містить запису стосовно місця проживання чи реєстрації громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_1.

З огляду на викладене суд вважає, що доводи заявника не дають підстав для скасування постанови суду від 07 травня 2014року, якою задоволено позов, тому заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 18, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення громадянина Демократичної республіки ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний судшляхом подання апеляційної скарги у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Дуда О.О.