Справа № 2а-3916/12/1470
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-3916/12/1470

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за позовом Вознесенської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» про стягнення податкового боргу в сумі 632 478, 78 грн.,

ВСТАНОВИВ :

Вознесенська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області звернулася з адміністративним позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» заборгованості в сумі 632 478,78 грн., у тому числі: 587 670,84 грн. пені за порушення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, 43 557,94 грн. з орендної плати за землю.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не сплачено суму податкового зобовязання, розмір якої визначений у податкових повідомленнях-рішеннях та деклараціях.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» податковий борг у сумі 632 478,78 грн.

Не погодившись з таким рішенням товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, присудити з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» сплачений ним судовий збір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що у червні 2010 р. позивачем проведено позапланову виїзну перевірку відповідача, за результатами якої винесено податкове повідомлення-рішення від 21.06.2010 р. № 000042200 на суму 592670,84 грн. За результатами адміністративного оскарження суму зменшено на 170,00 грн. На рахунку відповідача рахувалася переплата в розмірі 4830,00 грн.

Відповідач оскаржив податкове повідомлення-рішення до суду. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.07.2011 р. по справі № 2а-8222/10/1470 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 р. рішення суду першої інстанції залишене без змін. Наведені судові рішення також залишені без змін ВАСУ.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення з позивача заборгованості ґрунтується на податковому повідомленні-рішенні від 21.06.2010 р. № 000042200, законність якого перевірялася судами і рішення судів набрали законної сили.

23.03.2012 р. позивачем проведено перевірку відповідача, за результатами якої винесено податкові повідомлення-рішення від 23.03.2012 р. № НОМЕР_1 на суму 900,00 грн. і № НОМЕР_2 на суму 350,00 грн., № НОМЕР_3 на суму 8767,59 грн., які надіслані відповідачу та не оскаржені. Крім того, за відповідачем рахується заборгованість по орендній платі за землю (земельна ділянка в м. Вознесенську) за грудень 2011 р. і січень-травень 2012 р. на загальну суму 31320,02 грн., що задекларована в поданих відповідачем деклараціях. На підставі уточнюючого звіту від 28.04.2011 р. відповідач зменшив платіж на 3480,06 грн. За відповідачем рахується заборгованість по орендній платі за землю (земельна ділянка у Вознесенському районі) за грудень 2011 р. і січень-травень 2012 р. на загальну суму 6212,31 грн., що задекларована в поданих відповідачем деклараціях.

10.04.2012 р. позивачем проведено перевірку відповідача, за результатами якої винесено податкове повідомлення-рішення від 10.04.2012 р. № НОМЕР_4 на суму 300,00 грн., яке надіслане відповідачу та не оскаржене. Таким чином, заборгованість відповідача складає 632478,78 грн., та на думку судової колегії є узгодженим.

Відповідно до ст. 14 п.14.1 п.п. 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 20 п.п. 20.1.18 Податкового кодексу України, податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума податкового зобовязання, що є предметом судового розгляду, є узгодженою в розумінні Податкового кодексу України та станом на день розгляду справи заборгованість залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню тільки внаслідок пропуску процесуального строку звернення податкової до суду в цим позовом.

При цьому судова колегія наголошує на тому, що в даному випадку слід застосувати строк передбачений спеціальним законодавством, а саме ПК України, який позивачем не пропущений. Крім того, судова колегія враховує те, що позов про стягнення боргу був поданий своєчасно, та розглядався тривалий час, до набрання сили судовими рішеннями по суті оскарження підстав податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький