Справа № 826/12732/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2015 року м. Київ № 826/12732/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із матеріалами справи

за позовом 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 2. Приватного підприємства «Арт-Трейдінг»
до1. Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, 2. Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання незаконними податкові консультації,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Приватне підприємство «Арт-Трейдінг» звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання незаконними податкові консультації.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовий збір разом з витратами, пов'язаними з розглядом справи, належить до судових витрат. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі або/чи прийняття до розгляду документа, що є об'єктом справляння судового збору, суддя, серед іншого, повинен перевірити відповідність сплаченої суми судового збору розміру ставок, встановлених Законом про судовий збір, порядку сплати судового збору, а у разі відсутності документа про сплату судового збору перевірити наявність пільг зі сплати цього платежу.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору з розподілом на ті, за які судовий збір справляється (ч. 1 ст. 3 Закону), і ті, за які цей збір не справляється (ч. 2 ст. 3 Закону).

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про судовий збір», платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Аналіз цієї норми, разом з приписами частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, дозволяє дійти висновку, що позивач від свого імені повинен сплатити судовий збір за подання позову.

Разом з тим, позови та заяви, які подаються до судів, можуть містити декілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом сплати судового збору.

Отже, в силу статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Вказана позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року N 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір».

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами сплачено судовий збір за подання позовної заяви (від кожного окремо) на суму 73,08 грн. (квитанція № QS25128843 від 22.06.2015 р. та платіжне доручення № 327 від 22.06.2015 р.), що приймається судом до уваги в якості сплати судового збору за позовні вимоги, викладені в пунктах 1-2 позовної заяви. Натомість за позовну вимогу, викладену в пункті 3 позовної заяви, позивачами судовий збір сплачено не було.

Отже, позивачам необхідно усунути вказаний недолік та сплатити судовий збір за позовну вимогу, викладену в п. 3 позовної заяви у відповідності до положень ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Позивачами до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують правосуб'єктність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Арт-Трейдінг», зокрема, доказів, які свідчать про функціонування товариства та реєстрації ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем станом на дату подання адміністративного позову та докази.

Зважаючи на викладене вище, представнику позивачів необхідно надати суду Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо кожного позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч. 3 ст. 244 ЦК).

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально (ст. 34, 35, 37, 38 Закону України «Про нотаріат») або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Враховуючи, що суду не надано оригінал нотаріально посвідченої довіреності на представництво від імені ОСОБА_1, наданої разом із додатками до позовної заяви, представнику позивачів необхідно надати належним чином завірену довіреність, тобто засвідчену печаткою та підписом нотаріуса.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч. 3 цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Кодексу адміністративного судочинства України довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації (за наявності).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, від 15 квітня 2014 року N 1206-VII встановлено, що суб'єкт господарювання може мати печатки. Тобто обов'язковість печатки даним законом не передбачена.

Позивачем надано суду копію довіреності на представництво інтересів в суді № б/н від 12.01.2015 р. від імені ПП «Арт-Трейдінг». Однак суд не може прийняти вказану довіреність як належний доказ, що підтверджує повноваження представника з огляду на те, що в оригіналі вказана довіреність має такі обов'язкові реквізити як підпис директора та печатку.

Таким чином, враховуючи наявність печатки на оригіналі довіреності, суд вважає, що копія довіреності має бути завірена у спосіб, яким оформлювався оригінал довіреності.

Враховуючи, що представником позивача не надано суду оригіналу довіреності на представництво в адміністративному суді, то, з урахуванням вищенаведених правових норм, йому необхідно виконати вимоги ч. 5 ст. 106 КАС України та надати суду оригінал чи належним чином завірену копію довіреності на представництво ПП «Арт-Трейдінг».

Підсумовуючи вищенаведене позивачам (представнику) необхідно надати суду:

- докази на підтвердження правосуб'єктності позивачів;

- оригінали або належним чином завірені копії довіреностей на представництво від імені ПП «Арт-Трейдінг», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

- докази сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк п'ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук