Справа № 2а-0770/2163/11
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. Справа № 876/1580/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року позивач Ужгородська об»єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі Ужгородська ОДПІ) звернулась в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість до бюджету в розмірі 2 259 623,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що 10.09.2010 року позивачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року, за результатами якої було прийнято Акт від 10.09.2010 року №46/17-2/НОМЕР_1. На підставі проведеної перевірки позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: №75/17-2/НОМЕР_1 та №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: №77/17-2/НОМЕР_1 та №78/17-2/НОМЕР_1. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2 259 623,31 грн. За таких обставин представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Ужгородська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що оскільки суд вищої інстанції на сьогоднішній день не перевірив правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, є передчасним робити висновок про правомірність податкової поведінки ФОП ОСОБА_1 при тому, що остання визнана винною у кримінальній справі.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 23.06.2004 року зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця та Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

10.09.2010 року позивачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання відповідачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року.

За результатами проведеної перевірки позивачем складено Акт від 10.09.2010 року №46/17-2/НОМЕР_1 про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року.

На підставі проведеної перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення від 20.09.2010 року №75/17-2/НОМЕР_1, яким донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 44 603,10 грн. та від 20.09.2010 року №76/17-2/НОМЕР_1, яким відповідачеві донараховано податок на додану вартість у розмірі 77 956,45 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 38 978,23 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року №77/17-12/НОМЕР_1 за порушення законодавства про патентування в розмірі 2 833,45 грн. та рішення від 20.09.2010 року №78/17-2/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, позивач зазначає про те, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2 259 623,31 грн., яка виникла згідно рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а саме: №78/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 095 251,97 грн., №75/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року податку з доходів фізичних осіб на суму 44 603,10 грн., №76/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року податку на додану вартість на суму 116 934,68 грн., №77/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року штрафних санкцій за порушення податкового законодавства (патентування) на суму 2 833,45 грн., що підтверджується поданим Розрахунком.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем оскаржено до суду податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, що стали підставою для виникнення заборгованості, то такі не є узгодженими в розумінні ПК України, а отже немає підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступних підстав.

Основним законом, який регулює вказані спірні правовідносини є Податковий кодекс України.

Згідно з підп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов»язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг, у відповідності до підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - це сума узгодженого грошового зобов»язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов»язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов»язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: №75/17-2/НОМЕР_1 та №76/17-2/НОМЕР_1, а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року №77/17-2/НОМЕР_1 та №78/17-2/НОМЕР_1.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року у справі №2а-0770/238/11 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень, позов задоволено частково та зобов'язано позивача зняти податкову заставу від 13.10.2010 року, а в решті позовних вимог було відмовлено. Однак постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року у справі №876/12788/14 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року у справі №2а-0770/238/11 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій скасовано та постановлено нове рішення, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення за №76/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 116 934,68 грн., з яких: 77 956,45 грн. - основний платіж та 37 978,23 грн. - штрафні (фінансові) санкції, за №75/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб у розмірі 44 603,10 грн. (основний платіж) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року за №77/17-2/НОМЕР_1, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 833,56 грн. В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року у справі №2а-0770/238/11 залишено без змін.

Також постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 року у справі №2а-0770/490/11, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородської ОДПІ про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій задоволено та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року за №78/17-2/НОМЕР_1.

Як встановлено частинами 1, 3 статті 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо правильності застосування норм матеріального та процесуального права судом вищої інстанції, оскільки у відповідності до норм КАС України рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили незалежно від того оскаржене воно до суду вищої інстанції чи ні.

Таким чином, адміністративний позов щодо стягнення заборгованості до бюджету за неузгодженими податковими повідомленнями-рішеннями та рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ужгородської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року у справі №2а-0770/2163/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2