Справа № 2-а-4848/10/0270
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-4848/10/0270

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

30 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - заявник) до Державної судової адміністрації України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2010 року заявник звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.12.2010 залишеною без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2011 та Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015 адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на вислугу, на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час його роботи тимчасово виконуючим обов'язки судді Шаргородського районного народного суду Вінницької області, що раніше входили до складу колишнього СРСР, з 22.05.1991 року по 05.10.1991 року (4 місяці 12 днів). Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотримане щомісячне грошове утримання судді за період з 23.05.1991 року по 05.10.1991 року (4 місяці 12 днів) зробити відповідні перерахунки та дорахунки отриманого щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням цього періоду та збільшених відсотків. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

19 лютого 2015 року заявником подано до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.12.2010 в частині відмови у задоволені позовних вимог по справі за його позовом до Державної судової адміністрації України в особі Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2015 заявнику відмовлено в задоволенні заяви про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.12.2010 за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з судовим рішенням заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами став той факт, що 17.01.2015 заявник отримав від Головного управління юстиції України у Вінницькій області довідку №43/16 від 14.01.2015 про заробітну плату для обчислення пенсії, з якої дізнався, що в період з серпня 1989 року по квітень 1991 рік включно, із заробітної плати були нараховані та сплачені страхові внески в сумі 0,0004824 грн. до Пенсійного фонду України. На думку заявника, за умов сплати ним страхових внесків по обов'язковому державному соціальному страхуванню, стаж роботи на посаді стажиста народного судді Могилів-Подільського міськнарсуду Вінницької області в період з 01.08.1989 по 22.04.1991 підлягає до зарахування до спеціального стажу роботи на посаді судді.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що викладені в довідці №43/16 від 14.01.2015 відомості про сплату страхових внесків по обов'язковому державному соціальному страхуванню, не є підставою для зарахування стажу роботи на посаді стажиста в період з 01.08.1989 по 22.04.1991 до спеціального стажу роботи на посаді судді, оскільки сплата страхових внесків по обов'язковому державному соціальному страхуванню свідчить лише про те, що має місце загальний трудовий стаж роботи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з таких підстав.

Згідно глави 4 розділу IV КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Статтею 246 КАС України передбачено, що особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також дослідити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог про зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на вислугу років та відставку судді, а також отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи з 01.08.1989 року по 05.10.1991 року на посаді стажиста, поєднаного з виконанням обов'язків народного засідателя Могилів-Подільського міськрайонного суду та Шаргородського районного народного суду Вінницької області, суди виходили з того, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" (в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин) до стажу роботи, що дає право на відставку суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Отже, судами встановлено відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на вислугу років та відставку судді, а також отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи з 01.08.1989 по 05.10.1991 на посаді стажиста народного судді Могилів-Подільського міськнарсуду Вінницької області.

При цьому зміст довідки Головного управління юстиції України у Вінницькій області №43/16 від 14.01.2015 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_2, яку подає заявник та вказує її як нововиявлену обставину, свідчить що в період з серпня 1989 року по квітень 1991 рік включно, із заробітної плати позивача були нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України сумі 0,0004824 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені в довідці №43/16 від 14.01.2015 відомості про сплату страхових внесків по обов'язковому державному соціальному страхуванню, не можуть бути підставою для зарахування стажу роботи на посаді стажиста в період з 01.08.1989 по 22.04.1991 року до спеціального стажу роботи на посаді судді, оскільки сплата страхових внесків по обов'язковому державному соціальному страхуванню свідчить лише про те, що має місце загальний трудовий стаж роботи. Водночас вказана довідка не спростовує докази у справі на яких побудовані висновки судів про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.