Справа № 802/1434/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 червня 2015 р. Справа № 802/1434/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

позивачки: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2,

третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом та зобов'язати вказану Уповноважену особу Фонду включити її в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 22.01.2015 року з АТ "ІМЕКСБАНК" нею було укладено Договір № НОМЕР_1 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. На виконання умов цього договору на депозитний рахунок банку вона внесла грошові кошти в сумі 150 000 грн., що підтверджується квитанцією № 37334 від 22.01.2015 року. Датою повернення вкладу мало бути 27.04.2015 року під відсоткову ставку 17 % річних. Однак, 26.01.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 50 "Про віднесення ПАТ "ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних", що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації. З метою отримання своїх коштів за вкладом, 06.05.2015 року вона звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 із письмовою заявою про повернення внесених за вищезазначеним договором грошових коштів та включення її до списків осіб, які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду. Проте відповідач протиправно не включає її до переліку осіб, які мають право на отримання такого відшкодування, у зв'язку з чим вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 адміністративний позов підтримала, надала пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями та додатково пояснила, що на її звернення від 06.05.2015 року Уповноважена особа Фонду ОСОБА_2 надав відповідь № 5965 від 13.05.2015 року, якою фактично підтвердив свій намір не включати її до переліку осіб, які мають право на отримання відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, посилаючись на те, що укладений нею з банком депозитний договір має ознаки нікчемності, а тому до з'ясування усіх обставин справи та підтвердження "звичайності" проведених операцій здійснення виплат на її користь буде тимчасово призупинено. Крім того, як їй стало відомо із дзвінків на гарячу лінію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та банку-агента ПАТ "Альфа-Банк", прізвища ОСОБА_1 немає у загальному реєстрі вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які можуть отримати відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, хоча така процедура вже розпочалась з 04.06.2015 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року на підставі ст. 52 КАС України за згодою позивачки допущено заміну первинного відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 на належного відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 (а.с. 76-77).

Відповідач у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується документально (а.с. 19, 49, 52, 81-83, 94). Водночас свою позицію щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відповідач навів у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 87-91). З їх змісту вбачається, що на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду № 34-в від 05.02.2015 року була створена комісія та призначено проведення перевірки договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), укладених з АТ "ІМЕКСБАНК" протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації, за результатами якої виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду. Однією з таких операцій був правочин, здійснений із ОСОБА_1 22.01.2015 року. Так, наявний на 22.01.2015 року залишок коштів у касі відділення банку № 322 у м. Вінниці, де було укладено договір, не дозволяв здійснити операцію щодо видачі вищевказаних готівкових коштів, а тому комісія банку прийшла до висновку щодо штучності та фіктивності створення правових підстав для отримання позивачкою сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду. Крім того, з 16.01.2015 року усім відділенням банку АТ "ІМЕКСБАНК" було заборонено приймати депозитні вклади. Незважаючи на це начальником відділенням банку № 322 у м. Вінниці з позивачкою було підписано Договір банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 від 22.01.2014 року, що також свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання сум гарантованого відшкодування. Відтак, Уповноважена особа Фонду звернулася до правоохоронних органів із заявою про проведення відповідної перевірки та запровадила тимчасове обмеження банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, які допустили порушення, в тому числі і щодо позивачки.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року, постановленою із занесенням до журналу судового засідання, за клопотанням відповідача та на підставі ч. 2 ст. 53 КАС України до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору залучено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про що Фонд повідомлено відповідним листом (а.с. 33, 35, 45, 51).

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується документально (а.с. 84-86, 96-97). Разом із тим, позиція Фонду щодо заявлених позовних вимог викладена у письмових поясненнях, наданих на виконання ухвали суду від 17.06.2015 року (а.с. 98-100). З їх змісту вбачається, що відповідно до положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, формується Уповноваженою особою Фонду, а загальний реєстр вкладників затверджується Фондом на підставі такого переліку. Оскільки у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників АТ "ІМЕКСБАНК" інформація про позивачку відсутня, дані про неї не могли бути враховані при складанні Фондом загального реєстру вкладників. Однак, у випадку подання Уповноваженою особою додаткової інформації про ОСОБА_1, відповідні заходи щодо її включення до загального реєстру вкладників будуть вжиті Фондом автоматично. Також третьою особою зазначено, що з 04.06.2015 року розпочато процедуру виплати коштів вкладникам АТ "ІМЕКСБАНК", для отримання яких необхідно звертатися до установ банку-агента ПАТ "Альфа-Банк" включно до 15.07.2015 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Встановлено, що 22.01.2015 року між ОСОБА_1 (вкладник) та відділенням № 322 АТ "ІМЕКСБАНК" у м. Вінниці (банк) було укладено Договір № НОМЕР_1 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника строком на 95 днів вклад у розмірі 150 000 грн. та зобов'язується повернути його і сплатити проценти за його користування за процентною ставкою 17 % річних (а.с. 5-10).

Згідно з квитанцією № 37334 від 22.01.2015 року позивачка внесла на розрахунковий рахунок АТ "ІМЕКСБАНК" кошти в сумі 150 000 грн. (а.с. 11).

Постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 ПАТ "ІМЕКСБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

26.01.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК", відповідно до якого з 27.01.2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 (а.с. 68).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із закінченням строку депозитного вкладу позивачка ОСОБА_1 на адресу вищевказаної Уповноваженої особи Фонду надіслала заяву від 06.05.2015 року, в якій порушила питання про її включення до списку вкладників АТ "ІМЕКСБАНК" та просила повідомити причини її невключення до такого списку. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вищезазначену заяву отримано адресатом 12.05.2015 року (а.с. 12-13).

При цьому позивачка стверджує, що відповіді на вказане звернення вона не отримала, а тому звернулась до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльність відповідача при розгляді її вимог щодо відшкодування коштів за вкладом, тобто при розгляді заяви від 06.05.2015 року, та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" включити її у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд керується наступними мотивами.

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон № 4452-VI).

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 22.01.2015 року між ОСОБА_1 та АТ "ІМЕКСБАНК" в особі начальника відділення № 322 у м. Вінниці ОСОБА_3 було укладено Договір № НОМЕР_1 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року.

Відтак, в розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону № 4452-VI позивачка вважається вкладником.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас частиною 4 статті 26 цього Закону визначено кошти, які не відшкодовуються за рахунок Фонду, а саме кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, змістовний аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що оскільки позивачка ОСОБА_1 є вкладником коштів в АТ "ІМЕКСБАНК", відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вона мала б бути включена Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію цього банку.

Водночас передбачених частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI підстав, за наявності яких Фонд може не проводити відшкодування позивачці коштів за вкладами, у ході розгляду справи не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 42), рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 105 від 27.05.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" з 27.05.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ІМЕКСБАНК" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 року включно.

Отже, виходячи з приписів ч. 2, 3, 4 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", станом на час розгляду судом цієї адміністративної справи перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вже мав бути сформований Уповноваженою особою Фонду.

Відтак, керуючись принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, закріпленим у ч. 4 ст. 11 КАС України, ухвалою суду від 17.06.2015 року відповідача та третю особу зобов'язано в строк до 25.06.2015 року надати суду інформацію про те, чи сформовано на даний час перелік (реєстр) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чи включено або не включено позивачку ОСОБА_1 до такого переліку (реєстру) і якщо не включено, то з яких підстав.

Вимог вищевказаної ухвали суду відповідачем не виконано та відомостей, що витребовувалась, не надано, хоча згідно з приписами ч. 2, 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом із тим, з письмових пояснень третьої особи слідує, що позивачка ОСОБА_1 не включена до затвердженого Фондом реєстру вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, оскільки попередньо вона не була включена до відповідного переліку вкладників, переданого Фонду Уповноваженою особою.

З огляду на викладене та беручи до уваги наявні у справі докази суд доходить висновку, що, по-перше, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду відповідачем вже сформовано і, по-друге, позивачку неправомірно до такого переліку не включено.

Відтак, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнається судом протиправною.

При цьому суд зазначає, що позивачка просить визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді її вимог щодо відшкодування коштів за вкладом, а саме, як нею було уточнено в судовому засіданні, при розгляді її заяви від 06.05.2015 року.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у такому вигляді, адже вказана заява ОСОБА_1 була адресована Уповноваженій особі Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК", тобто не стосується відповідача у даній справі. Крім того, на звернення позивачки Уповноваженою особою Фонду було надано відповідь № 5965 від 13.05.2015 року, а отже жодної бездіяльності при розгляді заяви ОСОБА_1 про відшкодування коштів за вкладом не допущено. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів позивачки, порушених протиправною бездіяльністю відповідача, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для покладення на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 обов'язку включити ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду.

Надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає, що згідно з ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, порядок дій Уповноваженої особи Фонду у випадку виявлення ознак нікчемності укладених банком договорів законодавчо врегульований.

Разом із тим, аналіз положень Закону № 4452-VI вказує на те, що вчинення Уповноваженою особою Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності тих чи інших договір не звільняє таку особу від обов'язку протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, який прямо закріплено у ч. 2 ст. 27 цього Закону.

Крім того, серед прав Уповноваженої особи Фонду, передбачених частиною 2 статті 37 Закону № 4452-VI, відсутнє право не включати до вищезазначеного переліку тих вкладників, договори з якими, на думку Уповноваженої особи, мають ознаки нікчемності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані суду докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а саме в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 щодо невключення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду, та зобов'язання відповідача включити ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що заявлені в адміністративному позові вимоги носять немайновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути відповідну частину понесених нею і документально підтверджених судових витрат у даній справі, а саме судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 включити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович