Справа № 824/1193/15-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1193/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавка Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління МВС України в Чернівецькій області про скасування наказу в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління МВС України в Чернівецькій області про скасування наказу в частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що наказом Управління МВС України в Чернівецькій області від 03 червня 2015 року №675 до нього за порушення дисципліни застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Так, зазначає позивач, підставою для такого стягнення став висновок службового розслідування від 03.06.2015 року, що проводилося управлінням МВС України в Чернівецькій області, яким встановлено, що 17 травня 2015 року під час несення служби він допустив порушення правил носіння форменого одягу та вступив в словесну суперечку з громадським діячем.

Позивач спростовує такі обставини, наполягаючи на тому, що під час розмови з громадським діячем не допускав некоректної поведінки, не перешкоджав нормальному спілкуванню та не провокував агресію. Крім того, для обрання щодо нього крайнього виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення з органів внутрішніх справ, не було підстав.

За таких обставин, позивач вважає наказ УМВС України в Чернівецькій області від 03.06.2015р. №675 незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав. В письмових запереченнях, наданих суду пояснив, що позивач вчинив грубе порушення дисципліни, яке дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Службовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2015 року на веб-сайті газети "Буковинська правда" опубліковано статтю із доданим до неї відеоматеріалом під назвою "В Чернівцях міліціонери досі з гордістю носять шеврони злочинного "Беркуту".

Із вказаного відеоматеріалу вбачається, що 01.06.2015 року громадським активістом на стаціонарному посту ДАІ №4 в с.Оршівці, Кіцманського району було зроблено зауваження заступнику командира оперативного взводу роти міліції громадської безпеки особливого призначення молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 та міліціонеру-водію відділення №2 цього ж підрозділу прапорщику міліції ОСОБА_3, які на той час несли службу на зазначеному блок-посту, щодо носіння ними на форменому одязі шевронів неіснуючого спецпідрозділу "Беркут", працівники якого дискредитували себе під час подій на Майдані Незалежності в м. Києві. Працівники міліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - повели себе некоректно, вступили в словесну суперечку з громадським діячем, тобто вчинили дії, що перешкоджали нормальному спілкуванню та провокували агресію з боку цивільних осіб, чим порушили вимоги статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пунктів 1.2., 1.3., 1.4. розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155.

Відповідач стверджує, що вищевказані непрофесійні дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також призвели до висвітлення у Інтернет-мережі критичної публікації, яка набула широкого розголосу серед населення і підірвала авторитет міліції Буковини в очах громадськості.

Посилається на те, що згідно із Правилами носіння форменного одягу та знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 25.05.2002 №535 забороняється носіння предметів форми одягу, спорядження, взуття, знаків розрізнення і нагрудних знаків змінених або невстановлених зразків (п.1.10).

Таким чином, відповідач наполягає на тому, що дії позивача порушили вимоги статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, пунктів 1.2., 1.3., 1.4. розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155, пункту 1.10 Правил носіння форменного одягу та знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, за що на нього накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ з урахуванням тяжкості проступку, його наслідків та відповідно до законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та протиправність прийнятого відповідачем щодо нього наказу.

Представник відповідача заперечив проти вимог позову та наполягав відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, проходить службу в органах внутрішніх справ України у посаді заступника командира оперативного взводу роти міліції громадської безпеки особливого призначення при УМВС України в Чернівецькій області.

Наказом Управління МВС України в Чернівецькій області від 03 червня 2015 року №675 "Про покарання" до нього за порушення дисципліни застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Підставою прийняття Наказу №675 стали результати службового розслідування, проведеного за фактом виявлення 01.06.2015 року на веб-сайті газети "Буковинської правди" публікації під назвою "В Чернівцях міліціонери досі з гордістю носять шеврони злочинного "Беркуту".

Так, як вбачається з висновку службового розслідування, встановлено, що з відеоматеріалу, викладеному на вище вказаному веб-сайті слідує, що 01.06.2015 року громадським активістом на стаціонарному посту ДАІ №4 в с. Оршівці, Кіцманського району було зроблено зауваження заступнику командира оперативного взводу роти міліції громадської безпеки особливого призначення молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 та міліціонеру-водію відділення №2 цього ж підрозділу прапорщику міліції ОСОБА_3, які на той час несли службу на зазначеному блок-посту, щодо носіння ними на форменому одязі шевронів неіснуючого спецпідрозділу "Беркут", працівники якого дискредитували себе під час подій на Майдані Незалежності в м.Києві. Працівники міліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 замість того, щоб усунути вказаний недолік, проявити високу культуру, витримку і такт, натомість повели себе некоректно, вступили в словесну суперечку з громадським діячем, тобто вчинили дії, що перешкоджали нормальному спілкуванню та провокували агресію з боку цивільних осіб, чим порушили вимоги статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пунктів 1.2., 1.3., 1.4. розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155.

В своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що він заступив на службу у форменому одязі з шевронами "Беркут", оскільки, на той час, його основний формений одяг був мокрим і він, з дозволу командира, вдягнув підмінну форму.

На підставі вище вказаних обставин, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, пунктів 1.2., 1.3., 1.4. розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та прийняв рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Разом з тим, суд з нижче викладених підстав, вважає такі висновки відповідача хибними, а міру покарання, застосовану до позивача такою, що не відповідає встановленому проступку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" (далі - Закон № 565-ХІІ) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української СРСР від 29.07.1991 № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 1 Закону № 565-ХІІ міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону № 565-ХІІ діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Відповідно до статті 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року N 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед них є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно із Правилами поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженими наказом МВС України від 22.02.2012 №155 поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника. Норми професійної етики вимагають від працівника: поводитися з почуттям власної гідності, доброзичливо і відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у громадян повагу до органів внутрішніх справ і готовність співпрацювати з ними; постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій тощо. Працівник повинен пам'ятати, що аморальна поведінка, нерозбірливість і неохайність в особистих стосунках, відсутність навичок самодисципліни і розбещеність, балакучість і незібраність завдають непоправної шкоди його власній репутації і авторитету органів внутрішніх справ у цілому (пункти 1.1.-1.3).

З матеріалів справи, пояснень, наданих сторонами в процесі судового розгляду вбачається, що висновок відповідача про порушення позивачем статтей 1, 7 Дисциплінарного статуту та пунктів 1.1.-1.3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України обґрунтований двома підставами:

- некоректна поведінка, вступ в словесну суперечку з громадським діячем, тобто вчинення дій, що перешкоджали нормальному спілкуванню та провокували агресію з боку цивільних осіб;

- носіння форменого одягу невстановленого зразка, що є порушенням Правил носіння форменного одягу та знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Щодо першої підстави, слід зазначити, що в ході судового розгляду, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт некоректної поведінки та провокування агресії з боку позивача по відношенню до громадського активіста.

Натомість, зроблено посилання на відеофайл, викладений на веб-сайті "Буковинської правди", який в ході службового розслідування не досліджувався на предмет достовірності, принаймні суду не надано доказів протилежного.

Не вбачається обґрунтованості і в іншій підставі, так як на переконання суду, порушення Правил носіння форменного одягу та знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не може тягнути за собою найвищу міру покарання - звільнення.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, обґрунтовуючи законність прийнятого рішення не надав суду доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак грубого порушення службової дисципліни та підстави вживати до позивача крайню міру покарання - звільнення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню, а наказ управління МВС України в Чернівецькій області від 03 червня 2015 року №675 - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати наказ Управління МВС України в Чернівецькій області від 03 червня 2015 року №675 в частині звільнення заступника командира взводу роти міліції громадської безпеки особливого призначення при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови. Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 01 липня 2015 р.

Суддя Г.Г. Спіжавка