Справа № 127/3299/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/3299/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

25 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

Позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці про визнання неправомірними дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Так, спірні правовідносини виникли у зв'язку з примусовим виконанням постанови від 21.08.2014 року прийнятим Вінницьким апеляційним адміністративним судом по справі №127/20438/13-а

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Аналіз викладених вище норм законодавства дозволяє зробити висновок про встановлений законом прямий обов'язок органів Державної виконавчої служби забезпечити виконання судового рішення про здійснення перерахунку пенсії.

Позивач в даному адміністративному позові просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо безпідставного застосування Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при виконанні рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі № 127/20438/13-а від 21.08.2014 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці нарахувати пенсію ОСОБА_3, згідно з рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі № 127/20438/13-а від 21.08.2014 року і виплатити заборговану суму з врахуванням індексу інфляції членам сім'ї ОСОБА_3

Таким чином, позивач фактично просить зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішень суду, які набрали законної сили.

З пояснень апелянта та матеріалів справи встановлено, що той самий спір виник між тими самими сторонами правонаступника ОСОБА_3 та Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці з приводу нарахування пенсії.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що у випадку, якщо особа вважає, що протиправними діями боржника або державного виконавця при виконанні рішення порушуються її права, остання має право захищати свої права в порядку, встановленому чинним законодавством (зокрема, в порядку статті 181,267 КАС України).

При цьому чинне законодавство не передбачає такого способу захисту в межах виконавчого провадження як звернення до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, оскільки в цьому випадку відбувається нашарування судових рішень, з одного і того ж спору, що не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Обов'язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження", а тому не потребує врегулювання в судовому порядку.

Натомість, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,, який був пенсіонером за вислугою років згідно з Законом України «Про прокуратуру» та помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Власне згідно з п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Позивачем не надано доказів , що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази заміни сторони у справі чи виконавчому провадженні сторони після смерті ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці про визнання неправомірними дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.