Справа № 667/1523/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 667/1523/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Скорик С.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 квітня 2015р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015р. представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася в суд із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 до грудня 1995р. перебувала на обліку в УПФ в м.Херсоні та отримувала пенсію по інвалідності. У звязку із виїздом до Ізраїлю виплату пенсії позивачу було припинено. 03.05.2014р. представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю звернулася до УПФУ із заявою про поновлення виплат пенсії та переведення ОСОБА_2 на інший вид пенсії за віком. Між тим, УПФУ повідомило, що ОСОБА_2 має особисто звернутися із відповідною заявою.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково та зобов'язано УПФ в м.Херсоні прийняти рішення за зверненням представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 щодо можливості призначення ОСОБА_2 пенсії за віком.

Між тим, відповідач до теперішнього часу будь-якого рішення не прийняв, тому представник позивача вважає таку бездіяльність УПФУ протиправною, такою, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 Посилаючись на зазначені обставини просить позов задовольнити.

Постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 квітня 2015р. відмовлено у задоволені позову.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову скасувати, ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивачка, а ні її представник не зверталися до відповідача із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком. Враховуючи, відсутність у відповідача зазначеної вище заяви, підстав для прийняття відповідного рішення пенсійним фондом немає.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в 1994р. ОСОБА_2 за місцем проживання у м.Херсоні була призначена пенсія по інвалідності. 27.06.1995р. позивач звернулась до УПФУ із заявою про виплату їй пенсії за шість місяців у зв'язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. Така заява була задоволена, а виплата позивачу пенсії по інвалідності була припинена.

На теперішній час УПФУ ОСОБА_2 пенсію за віком не призначило та рішення щодо можливості або неможливості призначення ОСОБА_2 пенсії за віком також не прийнято.

Перевіряючи правомірність вимог позивача щодо бездіяльності відповідача стосовно не призначення позивачці пенсії за віком, суд першої інстанції виходив з того, що згідно до ч.3 ст.45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 3 ст. 35 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, якщо виплату пенсії інвалідові було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо він не отримував пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання його інвалідом виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років.

Заява про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, - через кожний рік дії такої довіреності тощо, подається пенсіонером (опікуном, піклувальником) особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, яка отримана від відповідача на виконання ухвали суду від 28.05.2015р. ні позивачка, а ні її представник не зверталися до УПФУ із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком. В матеріалах даної адміністративної справи також відсутня копія заяви про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком.

Таким чином, судова колегія зазначає, що виплата пенсії по інвалідності позивачці була припинена 01.06.1996р. у зв'язку з закінченням терміну дії довідки МСЕК, яка надавала право на зазначені виплати, в подальшому відповідний термін не подовжувався.

Право на отримання пенсії за віком ОСОБА_2 отримала в 1997р., перебуваючи в країні Ізраїль. Між тим, позивачка не зверталася до УПФ України із заявою про призначення їй пенсії за віком.

Частиною 1 ст.44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до органу, що призначає пенсію, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення пенсії подається до управління Пенсійного фонду за місцем проживання (реєстрації).

Особа, яка звертається за пенсію (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт або інший документ, що засвідчує цю особу, місце проживання (реєстрації) та вік, як це передбачено п.2.9 Порядку. При цьому, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах (2.23 Порядку).

Аналізуючи вищезазначені вимоги щодо порядку звернення за пенсією, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення про призначення пенсії може бути прийнято УПФ за умови звернення особи або його уповноваженого представника із заявою про призначення пенсії разом з необхідними документами, в тому числі документами, підтверджуючими місце проживання, стаж роботи, вік, заробітну плату.

Враховуючи, що позивач або її представник не змогли довести належними та допустимими доказами факт звернення до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем або її представником не дотримано вимог щодо порядку звернення за пенсією, а тому призначити ОСОБА_2 пенсію за віком підстав немає.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 квітня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

ОСОБА_1