Справа № 808/4421/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 рокусправа № 808/4421/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України в м. Енергодар Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі № 808/4421/14 за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області, треті особи - управління Державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 08 липня 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області (далі - ВДВС Енергодарського МУЮ), треті особи - управління Державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області неправомірними;

- стягнути з державного Бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області пр. Будівельників,7 м. Енергодар Запорізької області на користь ОСОБА_1, суму виконавчого збору в розмірі 46 338,57 грн.

Позов обґрунтовано тим, що Головним держаним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ ОСОБА_2 порушено виконавче провадження за № ВП 24145650 та винесено постанову від 03.02.2011 року про стягнення зі скаржника сум заборгованості згідно з рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області на користь КС «Актив» 462 065, 76 гривень.

14.02.2011 державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Гузенко В.М. було винесено постанову за №ВП 24145650 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. На виконання вказаної постанови позивачем було сплачено грошові кошти в зазначеному розмірі згідно з квитанції №П301/609549/1 від 27.01.2012 року №П301/617359/1 від 02.02.2012 року. Вказана постанова позивачем була оскаржена до Запорізького окружного адміністративного суду, постановою якого від 05.11.2012 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області від 14.02.2011 року ВП №21445650 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 46 388,76 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з державного Бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області пр. Будівельників,7 м. Енергодар Запорізької області на користь ОСОБА_1, суму виконавчого збору в розмірі 46 338,57 грн. (сорок шість тисяч триста тридцять вісім гривень 57 копійок). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що постанова про стягнення виконавчого збору з позивача визнана незаконною та скасована, а отже сплачені кошти підлягають поверненню останньому.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Державної казначейської служби України в м. Енергодар Запорізької області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду неможливо виконати в частині стягнення на користь позивача коштів з державного Бюджету України призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, оскільки кошти у розмірі 46 388,57 грн., які надійшли на депозитний рахунок ВДВС Енергодарського МУЮ 09.07.2012 року з зазначенням призначення платежу «сплата боргу за виконавчим листом 2-1255 від 27.12.2010 року ОСОБА_1В.» перераховано на різні розрахункові рахунки, а саме: 42 050,01 грн. на користь КС «Актив», 4 205,00 грн. виконавчий збір, зарахований на рахунок з обліку надходжень державного бюджету м. Енергодар та 133,56 грн. витрат на проведення виконавчих дій на користь Головного управління юстиції в Запорізькій області. Тобто, з загальної суми до державного бюджету надійшло лише 4 205,00 грн., а інша сума розподілена між двома юридичними особами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Гузенко В.М. було винесено постанову за №ВП 24145650 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн.

На виконання вказаної постанови позивачем було сплачено грошові кошти в зазначеному розмірі.

Вказана постанова позивачем була оскаржена до Запорізького окружного адміністративного суду, постановою якого від 05.11.2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 року, постанову Запорізького окружного адміністративного суду скасовано та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області від 14.02.2011 року ВП №21445650 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 46 388,76 грн.

Стягнення виконавчого збору у звязку із скасуванням постанови державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються зібраними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові. В цьому випадку постанова про стягнення з позивача виконавчого збору, є рішенням що підлягає виконанню, і яке скасоване в судовому порядку.

Тобто, на законодавчому рівні встановлено правило згідно з яким, боржнику повертається стягнутий виконавчий збір в разі скасування рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа.

Вимогами статті 43,44 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок перерахування коштів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувача.

З урахуванням встановленого порядку перерахування коштів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувача державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області було винесено відповідні розпорядження про розподіл коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий збір сплачений позивачем було відповідачем перераховано наступним чином, платіжне доручення №19 від 03.02.2012 року у сумі 11 532,31 грн., платіжне доручення №27 від 17.02.2012 року у сумі 30 353,25 грн., платіжне доручення №323 від 16.07.2012 року у сумі 4 205,00 грн., платіжне доручення №363 від 01.08.2012 року у сумі 12,14 грн., платіжне доручення №529 від 01.10.2012 року у сумі 50,15 грн., платіжне доручення №636 від 25.10.2012 року у сумі 50,17 грн., платіжне доручення №785 від 26.11.2012 року у сумі 50,17 грн., платіжне доручення №1088 від 26.12.2012 року у сумі 50,23 грн., платіжне доручення №60 від 24.01.2013 року у сумі 50,25 грн., платіжне доручення №420 від 26.02.2013 року у сумі 34,90 грн. (а.с.84-88). Отримувачем за зазначеними платіжними дорученнями є держбюджет м. Енергодара.

Враховуючи те, що постанова державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. скасована у судову порядку, а також те, що нормами частини 6 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність повернення боржнику помилково сплаченої суми виконавчого збору з державного Бюджету України.

Згідно з положеннями Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями, ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів, здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Порядок безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45).

Відповідно до пункту 16 вказаного Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, зокрема для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів, що надійшли в інший установлений законодавством спосіб тощо.

При цьому реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є одним із основних завдань Державної казначейської служби (підпункт 2 пункту 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460).

Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів, стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який потрібно перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання Управління Державної казначейської служби України в м. Енергодар Запорізької області в доводах апеляційної скарги на неможливість виконати рішення суду у звязку з тим, що з загальної суми - 46 388,57 грн., до державного бюджету надійшло лише 4 205,00 грн., оскільки інша сума була розподілена між двома юридичними особами тому, що обставини справи свідчать проте, що виконавчий збір сплачений у загальній сумі 46 338,57 грн. надійшов до держбюджету м. Енергодара

Проте, суд апеляційної інстанції вважає помилковим стягнення судом першої інстанції виконавчого збору саме за рахунок коштів, призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, оскільки вказані кошти надійшли до Державного бюджету України та стягненню підлягають саме з нього.

Враховуючи те, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку та правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити шляхом викладення абзацу другого її резолютивної частини в новій редакції, в іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України в м. Енергодар Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі №808/4421/14 змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини в наступній редакції.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму виконавчого збору в розмірі 46 338 (сорок шість тисяч триста тридцять вісім) грн. 57 копійок.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 26 червня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко