Справа № 520/2392/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/2392/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року по справі за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої допомоги одинокій матері, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої допомоги одинокій матері у розмірі 8580,90 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року відмовлено у відкритті провадження за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої допомоги одинокій матері.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги КАС України, що є підставою для скасування ухвали про відмову у відкритті провадження та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається позовної заяви, ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення у Малиновському районі департаменту праці та соціального політики Одеської міської ради як отримувач допомоги одинокій матері на дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі заяви від 01.07.2009 року та згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» призначена допомога на дитину одинокій матері, що передбачена Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ, на період з 01.07.2009 року до 28.02.2027 року.

Під час прийому документів заявницю було попереджено про необхідність повідомлення спеціалістів Управління у письмовому вигляді у разі змін у складі сім'ї (усиновлення дитини), які можуть вплинути на виплату допомоги на дитину одинокій матері. Відповідно до п. 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» гр. ОСОБА_2 своєчасно не повідомила спеціалістів Управління про усиновлення дитини.

На підставі копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 138 Сімейного кодексу України від 23.11.2010 року № 5 та заяви від 16.07.2013 року гр. ОСОБА_2 здійснено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01.12.2010 року до 31.07.2013 року у розмірі 8580,90 грн.

Листами Управління від 09.08.2013 року № 3366 та від 05.09.2013 року № 3785 була письмово повідомлена про необхідність повернення надміру виплачених коштів.

Оскільки позивач у даній справі звернувся до суду з позовом про повернення надмірно сплачених відповідачу сум допомоги одиноким матерям, а також зважаючи на ту обставину, що серед вичерпних підстав КАС України, на основі яких суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом до адміністративного суду, повернення безпідставно отриманих коштів немає, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно пункту 3 частини 2 Цивільного кодексу України, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8, частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведені норми та обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: «вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень».

В іншому випадку вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що у даних спірних правовідносинах позивач не здійснює владні управлінські функції щодо відповідача і чинним законодавством України не передбачено право органів Управління праці та соціального захисту населення на звернення до адміністративного суду з такого роду позовами, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція також була висловлена і у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14.02.2014 №2 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних справ», якою виключено з вказаної постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 пункт 16.2, яким було передбачено розгляд справ про стягнення надміру виплачених коштів в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та винесено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин