Справа № 826/15795/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за позовом Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА", треті особи: Міністерство фінансів України та Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом (з урахуванням його збільшення та уточнення) до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" про стягнення на користь Державного бюджету України простроченої заборгованості за іноземними кредитами, одержаними під гарантію Уряду України, у загальному розмірі 51261130,19 грн., у тому числі за Кредитним договором: основний борг - 10108584,00 грн., відсотки - 6295967,05 грн., пеня - 5688706,25 грн., та за Угодою про надання позики: основний борг - 20342071,62 грн., відсотки - 6446355,24 грн. та пеня - 2379445,63 грн.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 1996 року між Україною та Міжнародним банком реконструкції і розвитку (далі - МБРР) укладено угоду про надання позики № 4118UA (далі - Угода № 4118UA), яку ратифіковано Законом України від 25 грудня 1996 року № 638/96-ВР для впровадження стратегії структурної перебудови вугільної галузі економіки, згідно з нормами якої, повноваженнями щодо відкриття та підтримки кредитної лінії, а також правом укладати угоди субкредитування із підприємствами за посередництва банків-учасників такої, наділено Міністерство фінансів України.

На виконання Угоди № 4118UA, 09 грудня 1998 року між Міністерством фінансів України, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено угоду про надання позики № 22-04/27 (далі - Угода про надання позики).

Відповідно до пп. "а" п. 2.4 Угоди про надання позики, позичальник сплачує позикодавцю відсотки, які нараховуються на використану та непогашену суму позик, за відсотковою ставкою, яка на 1,25 % річних вища за ставку, яку позикодавець час-від-часу сплачує МББР відповідно до ст. 2.05 (а) Угоди № 4118UA (базова ставка LIBOR плюс загальний LIBOR).

Також, 23 червня 2006 року між Україною та МББР укладено угоду про надання позики № 4827UA (далі - Угода № 4827UA), яку ратифіковано Законом України від 13 грудня 2006 року № 446-V для посилення сприяння фінансових ринків розвитку економіки.

На виконання Угоди № 4827UA, 22 червня 2007 року між Міністерством фінансів України та відповідачем 22 червня 2007 року укладено кредитний договір № 28000-04/99 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Кредитного договору, Міністерство фінансів України надає відповідачу субкредит за рахунок коштів позики, яку погодився надати Україні МББР у розмірі, на строк та на умовах, що визначені цим договором, а банк, у свою чергу, зобов'язується повернути такий субкредит, сплатити відсотки за користування ним та здійснити інші пов'язані з таким користуванням платежі.

Згідно з п. 3.1 ст. 3, п. 4.2 ст. 4 Кредитного договору, у його рамках за рахунок коштів позики Міністерство фінансів України надає відповідачу субкредит у загальному розмірі 46000000,00 дол. США.

Субкредит за цим договором надається відповідачу на 12 років, включаючи 2 роки пільгового періоду. Кінцевий термін повного погашення кредиту та належних відсотків - 05 травня 2019 року.

Відповідач здійснює повернення основної суми субкредиту у валюті отриманого кредиту, в розмірах та у терміни, визначені графіком повернення коштів основної суми субкредиту, відповідно до додатку № 3 до Кредитного договору.

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7, п. 8.1 ст. 8, п.п. 11.1, 11.2 ст. 11 Кредитного договору, підставами для дострокового повернення коштів субкредиту є наступні випадки, у тому числі, якщо відповідач протягом 10 робочих днів не виконує встановлені цим договором зобов'язання стосовно погашення основної суми субкредиту, сплати відсотків або будь-якої іншої суми, належної до сплати третій особі-1 згідно з умовами цього договору.

Відповідач сплачує відсотки за користування субкредитом, які нараховуються на видану та непогашену суму субкредиту за відсотковою ставкою, яка на 2 % річних вища за ставку, за якою Міністерство фінансів України сплачує відсотки МББР (базова ставка LIBOR плюс сумарний серед LIBOR). Відсотки нараховуються на основі фактичної кількості днів, що минули, і з розрахунку року в 360 днів, включаючи перший день, але не включаючи останній день у відповідному періоді нарахування відсотків.

У разі порушення відповідачем визначених цим договором строків та умов повернення основної суми субкредиту, відсотки на прострочену суму нараховуватимуться за ставкою, яка на 2 % вища за ставку, визначену у п. 8.1 цього договору, до дати погашення такої простроченої суми.

У разі порушення відповідачем визначених цим договором строків та умов сплати комісій та відсотків за користування коштами субкредиту, відповідач зобов'язаний сплатити на користь третьої особи-1 пеню у розмірі 0,05 % від простроченої суми за кожний день прострочки до дати погашення такої простроченої суми.

Відповідно до п. 10.4 ст. 10 Кредитного договору, у разі наявності простроченої заборгованості, будь-який платіж, сплачений ним, буде зараховуватися в першу чергу - на покриття такої простроченої заборгованості, в другу чергу - на сплату підвищених відсотків, в третю чергу - на сплату неустойки. Решта коштів, що надійшли від відповідача, будуть зараховуватися на рахунок поточних сплату комісій, процентів та основного боргу, як це зазначено у п. 10.3 цього договору.

У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що відповідно до п. 2.3 Угоди про надання позики, відповідач повертає позики по частинах двічі на рік на дати сплати відсотків, які визначені у п. 2.4 (с) і у таких сумах, як це може визначити ГУП НБУ, на рахунок повторного використання коштів третьої особи-1 на основі зведених графіків сплат за субкредитами ММСП, що фінансуються за цією угодою, і про що письмово доводиться до відома відповідача ГУП НБУ. Визначення ГУП НБУ, за погодженням з відповідачем, такого графіку позик є обов'язковим для відповідача. Суми, які повертаються, можуть бути повторно позичені відповідно з розділами 2.1 (а, b, c) та 2.2 цієї угоди.

Згідно з пп. а, б п. 2.4 Угоди про надання позики, позичальник сплачує позикодавцю відсотки, які нараховуються на та непогашену суму позик, за відсотковою ставкою, яка на 1,25 % річних вища за ставку, яку позикодавець час від часу сплачує МББР відповідно до ст. 2.05 (а) Угоди про надання позики, за кожний період нарахування відсотків, який визначено у п. 2.4 (с) цієї угоди. Відсотки нараховуються на основі фактичної кількості днів, що минули, із розрахунку року в 360 днів, і повинні підлягати сплаті на дату сплати відсотків.

Якщо позичальник не в змозі сплатити будь-яку суму, яка повинна бути сплачена за цією угодою, то відсотки нараховуються на прострочену суму, починаючи з визначеної дати платежу і до дати повної виплати заборгованості позичальника за ставкою, яка на 5 % річних вище за Лондонську міжбанківську ставку пропозиції шестимісячних депозитів у доларах США.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

З метою забезпечення виконання ст. 17 БК України, постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою та кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок № 174).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання порядку № 174 Головним управління Державної казначейської служби України у м. Києві надано позивачу подання від 20 серпня 2014 року для вчинення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості із відповідача, яка виникла згідно з Кредитним договором, а саме: № 353 - у розмірі 9101644,34 грн., що дорівнює 752373,13 дол. США; № 354 - у розмірі 5664862,28 грн., що дорівнює 468276,94 дол. США; № 355 - у розмірі 5057641,64 грн., що дорівнює 418082,00 дол. США, та яка виникла відповідно до Угоди про надання позики, а саме: № 356 - у розмірі 18315749,66 грн., що дорівнює 1514042,67 дол. США; № 357 - у розмірі 5731621,06 грн., що дорівнює 473795,45 дол. США; №358 - у розмірі 2115626,61 грн., що дорівнює 174884,95 дол. США.

Також, Головним управління Державної казначейської служби України у м. Києві на виконання Порядку № 174, надано позивачу подання від 25 вересня 2014 року для вчинення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості із відповідача, яка виникла згідно з Кредитним договором, а саме: № 379 - у розмірі 10108584,40 грн., що дорівнює 742962,67 дол. США; № 380 - у розмірі 6295967,05 грн., що дорівнює 462742,19 дол. США; №381 - у розмірі 5688706,25 грн., що дорівнює 418109,00 дол. США, та яка виникла відповідно до Угоди про надання позики, а саме: № 382 - у розмірі 20342071,62 грн., що дорівнює 1495105,47 дол. США; № 383 - у розмірі 6446355,24 грн., що дорівнює 473795,45 дол. США; № 384 - у розмірі 2379445,63 грн., що дорівнює 174884,95 дол. США.

Крім того, згідно з довідки від 03 листопада 2014 року № 3782/9/28-10-25-13, станом на її дату за відповідачем рахується заборгованість за субкредитними угодами у загальному розмірі 51261130,19 грн., у тому числі за Кредитним договором: основний борг - 10108584,00 грн., відсотки - 6295967,05 грн., пеня - 5688706,25 грн., та за Угодою про надання позики: основний борг - 20342071,62 грн., відсотки - 6446355,24 грн. та пеня - 2379445,63 грн.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4, 5 п. 4, абзаців 1-4 п. 6 Прядку № 174, кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.

Кошти в іноземній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на валютні рахунки, відкриті в АТ "Укрексімбанк" для зарахування коштів до державного бюджету.

Державна казначейська служба на підставі інформації, що подана Мінфіном, здійснює зарахування коштів до державного бюджету на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі, в розрізі кодів бюджетної класифікації, боржників та угод. Датою надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені є дата зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі, або на валютні рахунки, відкриті в обслуговуючих банках.

Перерахунок в іноземну валюту кредиту коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі.

Облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.

Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією.

Перерахунок в іноземну валюту бюджетної позички/фінансової допомоги коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.

За правильність спрямування коштів (у рахунок погашення, обслуговування, сплати відсотків, пені тощо) та заповнення реквізитів відповідає платник.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року у справі № 2а-18218/11/2670 задоволено вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованості за іноземними кредитами.

Отже, судовим рішенням підтверджено факт наявності у відповідача заборгованості та не сплати її у добровільному порядку.

Стосовно доводів ПАТ «КБ «Надра» про наявність факту повного погашення заборгованості за субкредитними угодами із посиланням на надані суду копії платіжних доручень, а також виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2013 року у справі № 2а-18218/11/2670 про надання розстрочення виконання судового рішення строком на 5 років рівними щомісячними платежами по 419769,23 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4.2 ст. 4, п. 8.1 ст. 8, п. 9.2 ст. 9 та п. 11.1 ст. 11 Кредитного договору та п.п. 2.4 ст. 2 Угоди про надання позики, усі зобов'язання мають повертатися у доларах США.

Крім того, відповідно до п. 2.6 Угоди про надання позики, якщо згідно з рішенням суду чи з будь-якої іншої причини погашення здійснюється в іншій валюті, і таке погашення, після термінової конвертації і перерахування грошей на рахунок, визначений позикодавцем є меншим за суму, яка повинна бути сплачена позикодавцю у доларах США, то позичальник за вимогою компенсує таку нестачу.

Отже, наявні у матеріалах справи копії платіжних доручень підтверджують те, що кошти відповідачем сплачуються у гривнях, а повинні зараховуватися на погашення у відповідно до укладених договору та угоди у доларах США, а у разі погашення в іншій валюті - вказані кошти повинні бути перераховані в іноземну валюту за офіційним курсом Національного банку України на дату їх зарахування на рахунки, з урахуванням зміни та коливання курсу долара США по відношенню до національної валюти викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції було запропоновано надати ПАТ «Банк «Надра» свій розрахунок заборгованості за договорами з урахуванням вже стягнутих за рішеннями суду сум заборгованості. Проте, такого розрахунку до суду надано не було. Крім того, представник апелянта зазначив, що відповідач взагалі не визнає наявності правових підстав для стягнення грошових коштів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б спростовували розрахунок позивача щодо розміру заборгованості за іноземними кредитами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 01 липня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.