Справа № 820/4064/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 червня 2015 р. № 820/4064/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Харківської міської ради
до Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківська міська рада, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,9 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м, реєстраційний №01) за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серія МК 618322, виданий 28.11.1997, видавник: ЦВМ Дзержинського РВ ЗМУ УМВС України в Харківській області) (індексний номер 13165052 від 20.05.2014, 11:54:45), зроблене державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу (серія та носер:1-143, виданий 26.01.2009, видавник: Шоста Харківська державна нотаріальна контора), у зв'язку із визнанням недійсним договору купівлі-продажу від 26.01.2009, №1-143 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2014 р. та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2015 по справі №2-5356/11.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що житловий будинок по пр. Леніна, 12 у м. Харкові є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі рішення 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 р. "Про комунальну власність міста". Вимога про скасування Державної реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 в даному судовому процесі заявлена у зв'язку із змінами законодавчого підходу до порядку скасування державної реєстрації прав. Так, аналіз положень чинного законодавства України та фактичних обставин справи дає підстави зробити висновок про те, що спірне рішення державного реєстратора від 20.05.2014 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на вказану вище квартиру під реєстраційним номером 13165052 підлягає скасуванню у зв'язку із скасуванням у судовому порядку правовстановлюючих документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві, просив суд прийняти рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача - Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та третьої особи - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, поклався на розсуд суду у вирішенні даної справи.

Третя особа - ОСОБА_3, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35 КАС України. Клопотань (заяв) про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову до суду не надходило.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що житловий будинок по пр. Леніна, 12 у м. Харкові є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі рішення 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 р. "Про комунальну власність міста".

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2008 по цивільній справі №2-8688/2008 за позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, до виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради, про визнання права користування жилим приміщенням та укладення договору найму, позовні вимоги задоволені частково, за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано право користування квартирою № 67 по пр-ту. Леніна, 12 у м. Харкові.

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Дзержинської районної в м. Харкові ради 02.12.2008 прийнято рішення № 436/7, яким визнано ОСОБА_8 наймачем квартири № 67 по пр-ту. Леніна, 12 та зобов'язано КП «Жилкомсервіс» укласти з ОСОБА_8 договір найму на вказану квартиру.

10 грудня 2008 ОСОБА_8 та її неповнолітній син ОСОБА_9 зареєстрували своє місце мешкання в спірній квартирі.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду від 19.12.2008 № 7456, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 19.12.2008 № 1-08-292258.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи ХМУЮ №01, відкритої 15.05.2014 р., копія якої міститься в справі, 26.01.2009 між ОСОБА_8, яка діяла у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, ОСОБА_8 ВМВ №787054, двокімнатної квартири АДРЕСА_2, який посвідчений Державним нотаріусом Шостої нотаріальної контори ОСОБА_10 (арк. реєстраційної справи 14).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2014 № 21860790, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.03.2011 року по справі № 22-ц/2090/5700/2012, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2008 по цивільній справі №2-8688/2008 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №534 від 03.08.2011 «Про розгляд протесту прокурора м. Харкова» задоволено протест прокурора м. Харкова про скасування рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради від 02.12.2008 №436/7 «Про укладення договору житлового найму і визнання гр. ОСОБА_8 наймачем».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2014 року по справі № 2/638/1501/14, котре залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.03.2015 року, суд, з урахуванням позиції Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 24.04.2013 року, скасовано розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду управління комунального майна та приватизації від 19.12.2008 № 7456, яким задоволено заяву ОСОБА_8 про передачу квартири АДРЕСА_3, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло від 19.12.2008 № 1-08-292228, видане відділом приватизації державного житлового фонду ОСОБА_8 та ОСОБА_9, визнано недійсним договір купівлі-продажу реєстровий № 1-143, посвідчений нотаріусом 6-ХДНК ОСОБА_10, що був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с. 10 - 16).

Матеріалами справи також підтверджено, що 20.05.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ХМУЮ ОСОБА_4 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.2014 року №6619699, прийнято спірне рішення №13165052, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_3, та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та сформовано реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна (арк. реєстраційної справи 17, 19 - 20), про що внесено відповідний запис №5710791 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить копія ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2014 № 21860790 (арк. реєстраційної справи 18).

Перевіряючи на відповідність закону спірного рішення та діянь органу державної реєстрації прав в особі відповідного державного реєстратора, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь субєкта владних повноважень викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачем згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 86).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом № 1952-ІУ, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 №1141 (надалі - Порядок №1141), Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 (далі - Порядок № 3502/5).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону № 1952-ІУ, цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ст. 2 Закону № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Статтею 3 Закону № 1952-ІУ визначено, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст. 6 Закону № 1952-ІУ, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав, ст. 6 указаного Закону).

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав та порядок проведення державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку №868.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-ІУ, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, у тому числі і право власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-ІУ, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-ІУ, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

До передбачених ст. 19 Закону № 1952-ІУ підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено, в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1952-ІУ, записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-ІУ, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності, в тому числі й особливості державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначені Порядком № 868, який було прийнято на виконання вимог ст. 15 Закону № 1952-ІУ.

Так, згідно п. 37 Порядку № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно серед іншого є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 2.6 Порядку № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Пунктом 41 Порядку № 1141 передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищенаведене, та з метою приведення у попередній стан даних у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний внести запис про скасування державної реєстрації права власності на квартиру № 67 по пр-ту. Леніна, 12 у м. Харкові за ОСОБА_3, у встановленому діючим законодавством порядку.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160-163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської міської ради до Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_5 (загальною площею 48,9 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м, реєстраційний №01) за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серія МК 618322, виданий 28.11.1997, видавник: ЦВМ Дзержинського РВ ЗМУ УМВС України в Харківській області) (індексний номер 13165052 від 20.05.2014, 11:54:45), зроблене державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу (серія та носер:1-143, виданий 26.01.2009, видавник: Шоста Харківська державна нотаріальна контора), у зв'язку із визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.01.2009, №1-143 на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.11.2014 р. та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2015 по с праві №2-5356/11.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко