Справа № 2-а-2411/11
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2011-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2411/11
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

25.06.2011 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Бібік М.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

09.06.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення неправомірними та зобов'язання відповідача здійснити за 2010 рік перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за шкоду заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Від відповідача надійшло заперечення на позов. У своєму запереченні відповідач зазначив, що позивач отримував допомогу на оздоровлення відповідно до норм чинного законодавства, зокрема норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови КМУ "Про щорічну допомогу на оздоровлення, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи", які не відмінено, не зупинено і не скасовано, а отже вони продовжують діяти. Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та не порушив вимоги чинного законодавства, тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А №357418.

Відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції відновленій рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року) щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідач виплачував позивачу цю допомогу не в розмірі визначеному зазначеним Законом пяти мінімальних заробітних плат щорічно, а в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 - зокрема по 100 грн. в 2010 році, що призвело до зменшення розміру допомоги.

З ухваленням Конституційним Судом України 22 травня 2008 року рішення №10-рп/2008 , яким визнано неконституційним положення ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , які регулювали виплати зазначеної допомоги відповідач при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення мав діяти відповідно до вимог ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив відновленій редакції.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рікнадано право КМ України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами, однак оскільки жодних змін вказаним законом у ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивнесено не було, тому вона діє в редакції відновленій рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, що передбачена ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачу в 2010 році необхідно було керуватися нормами ст. 48 цього закону, а не згаданою постановою № 562, яка хоч і була чинною на час виплати даної допомоги, однак суперечила закону.

Виходячи з наведеного, призначення і виплата допомоги на оздоровлення повинна була здійснюватись відповідачем виходячи з її розміру, що встановлений законом, зокрема для позивача в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, яка визначається на момент виплати.

Отже, виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що дії відповідача слід визнати незаконними, зобов'язавши відповідача провести перерахунок та виплату позивачу не донарахованої суми на оздоровлення за 2010 рік, без стягнення конкретних сум.

Позивача, як постраждалого від аварії на ЧАЕС, звільнено ст.4 Декрету КМ України Про державне митовід сплати судового збору.

Суд також звільняє управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від сплати судового збору згідно з п. 34 ст.4 Декрету КМ України Про державне митоі відносить витрати по судовому збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України №№562 від 12 липня 2005 року Про щорічні допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 недоплачену за 2010 рік допомогу на оздоровлення, передбачену ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі пяти мінімальних заробітних плат станом на час виплати, з урахуванням фактично виплаченої суми.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя