Справа № 802/1170/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1170/15-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 червня 2015 р. Справа № 802/1170/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: Державної служби геології та надр України

до: колективного підприємства "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод"

про: анулювання спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна служба геології та надр України (далі - Держгеонадра України, позивач) з адміністративним позовом до Колективного підприємства "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" (далі - КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод", відповідач) про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 р. з метою видобування суглинків Мурованокуриловецького родовища Вінницької області на термін 20 (двадцять) років, дія якого була призупинена наказом Мінприроди № 574 від 21.12.2010 року у зв’язку з виявленими порушеннями умов надрокористування, з наданням відповідачу часу щодо вжиття заходів для усунення причин зупинення дії дозволу.

Питання щодо поновлення дії спеціального дозволу № 2041 від 25.11.1999 року так і не було розглянуто Державною службою геології та надр України у зв’язку із ненаданням відповідачем позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства. Разом із тим листом ДНВП "Геоінформ України" № 03/303-2148 від 20 червня 2014 року повідомило Державну службу геології та надр України про суб'єктів господарювання - власників спеціальних дозволів на користування надрами, які з 2011 року по 2013 рік не видобувають корисні копалини, серед яких зазначений також відповідач. Станом на теперішній час відповідачем не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення у встановлені строки в повному обсязі порушень вимог законодавства у сфері надрокористування та поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами, та непідтверджено власної згоди на припинення права користування надрами. А отже, на думку позивача, наявні підстави для анулювання в судовому порядку спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 року згідно ч. 2 статті 26 Кодексу України про надра.

Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув. Судову кореспонденцію суд направляв відповідачу на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (вул. Дімітрова, 30, смт. Муровані Курилівці, Вінницька область) та зазначену позивачем у позовній заяві (вул. Димитрова, 16, смт. Муровані Курилівці, Вінницька область). Однак до суду повернулися не вручені конверти зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання". Згідно з ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач в розумінні вищезазначених норм процесуального законодавства був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 122 та частин 4, 6 статті 128 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" надано ліцензію (спеціальний дозвіл) на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 р. з метою видобування суглинків Мурованокуриловецького родовища Вінницької області терміном дії 20 (двадцять) років (а.с. 8).

Так, з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (далі - Порядок).

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Відсутність у підприємств, установ, організацій і громадян спеціального дозволу на користування надрами та належним чином оформлених усіх дозвільних документів не дає права здійснювати геологічне вивчення корисних копалин, які є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

У зв'язку з цим, та з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра України здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 р. № 1294 (далі - Порядок № 1294) та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Відповідно до статті 4 Порядку № 1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Як убачається із матеріалів справи 30.09.2010 року комісією Державної організації "Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр" (далі - ДО "Кіровська ТІДГК") здійснено планову перевірку КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" на предмет додержання встановленого порядку, норм і правил ведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства про надра № 178 від 30.09.2010 року (а.с. 17, 18), у висновках якого зазначено про порушення відповідачем норм законодавства у сфері надрокористування, а саме:

- не представлений Робочий проект розробки Мурованокуриловецького родовища суглинків та проект рекультивації, чим порушено вимоги ст. 51 Кодексу України про надра;

- не представлена геолого-маркшейдерська документація, чим порушено вимоги ст. 53 Кодексу України про надра;

- не проводиться щорічний радіаційний контроль за породами в кар'єрі та продукції з них на відповідність вимогам ДБН-В. 1.4.-1.01-97, чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра та пункт 2 особливих умов спеціального дозволу від 25.11.1999 № 2041;

- неможливо встановити достовірність сплати, в зв'язку з тим, що не представлена маркшейдерська документація та не представлені розрахунки по сплаті відрахувань за ГГР за І-ІІ кв. 2010 року, чим порушено вимоги ст. 33 Кодексу України про надра та пункт 3 особливих умов спеціального дозволу від 25.11.1999 № 2041.

В подальшому, матеріали даної перевірки були направлені до Управління державного геологічного контролю Державної геологічної служби для наступного подання на розгляд Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування питання щодо зупинення дії спеціального дозволу від 25.11.99 № 2041, наданого Мурованокуриловецькому міжгосподарському цегельному заводу.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 21.12.2010 року № 574, з урахуванням попереднього рішення Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування від 19.11.2010р. №8-10, зупинено дію спеціального дозволу від 25.11.99 № 2041, наданого Мурованокуриловецькому міжгосподарському цегельному заводу на експлуатацію Мурованокуриловецького родовища суглинків у Вінницькій області.

Листом Державної геологічної служби від 28.12.2010 № 28/09-2721 КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" було повідомлено про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 та запропоновано вжити заходів для усунення причин зупинення дозволу впродовж місяця.

За результатами розгляду матеріалів, які надійшли від Відповідача (листи від 12.10.2010 № 498 та від 20.04.2011 № 158) ДО «Кіровська ТІДГК» внесено на адресу Управління державного геологічного контролю подання № 426 від 16.06.2011р. про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 25.11.1999р. № 2041 у зв’язку з усуненням КП «Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод» тих порушень, які призвели до зупинення дії спеціального дозволу.

Крім того, з метою перевірки відповідної інформації комісією ДО "Кіровська ТІДГК" було проведено планову перевірку КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" (акт перевірки № 196 від 12.08.2011р.) в ході якої встановлено усунення відповідачем попередніх порушень, виявлених та відображених у акті № 178 від 30.09.2010р.

У відповідності до пункту 27 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30.05.2011 №615 (у редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин) Держгеонадра для геологічного вивчення, геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою та видобування корисних копалин продовжує, поновлює строк дії дозволів за умови надання позитивного висновку спеціалізованим державним геологічним підприємством, установою, організацією, що належать до сфери управління Держгеонадр, за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.

Листами від 15.07.2011 № 2179/01/14-11 та від 28.08.2012 № 7733/01/14-12 Державна служба геології та надр України повідомила відповідача про можливість поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 з метою видобування суглинків Мурованокуриловецького родовища Вінницької області за умови подання позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства, установи, організації, відповідно до пункту 27 Порядку № 615.

Разом із тим матеріали справи не містять будь-яких відомостей та доказів про те, що КП «Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод» виконало вказані вимоги Державної служби геології та надр України про надання позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства, необхідного для прийняття рішення про поновлення дії спеціального дозволу.

Як встановлено судом, листом ДНВП "Геоінформ України" від 20.06.2014 року №03/303-2149 було повідомлено Держгеонадра України про суб'єктів господарювання-власників спеціальних дозволів на користування надрами, які з 2011 по 2013 рік не видобувають корисні копалини, серед яких, зокрема, відповідач (а.с. 28-29).

Проте, відповідач жодних пояснень щодо припинення робіт, передбачених спеціальним дозволом, більш як на два роки у встановлений строк не надав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди надрокористувача - у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ст. 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами.

Зазначені положення також частково дублюються в п.п. 10 п. 23 Порядку № 615, відповідно до якого право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, а у разі, коли дозвіл надано на користування нафтогазоносними надрами, - більш як на 180 днів.

Судом встановлено, що у зв’язку з невжиттям КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" заходів щодо поновлення дії Дозволу № 2041 від 25.11.1999 року на видобування суглинку родовища Мурованокуриловецьке в частині проведення геологічної експертизи та ненадання пояснень щодо причин припинення робіт більш як на два роки, Держгеонадра України наступним листом від 20.03.2015 року №3168/13/14-15 звернулось до відповідача з проханням надати у десятиденний строк з моменту відправлення вказаного листа власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами. Однак відповідач своєї позиції щодо вищезазначеного питання у встановлені строки не повідомив, тобто згоди на припинення права користування надрами не надав.

Суд звертає увагу на те, що відповідач наділений не правом, а обов'язком вчасно усунути порушення, виявлені під час проведення перевірки діяльності підприємства. Не усунення порушень у встановлений строк є виключною виною відповідача. Вчасне усунення відповідачем порушень та вжиття заходів щодо поновлення дії Дозволу № 2041 від 25.11.1999 року не призвело б до настання негативних наслідків, пов’язаних із зупиненням дії спецдозволу.

Таким чином враховуючи те, що КП "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод" було припинено без поважних причин роботи, передбачені дозволом, більш як на два роки, не надано матеріалів, які підтверджують вжиття заходів щодо поновлення дії спеціального дозволу, а також не підтверджено своєї згоди щодо припинення права користування надрами, тому наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 року з метою видобування суглинків, Мурованокуриловецького родовища Вінницької області у судовому порядку згідно статті 26 Кодексу України про надра. Доказів зворотного відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Згідно з абз. 7 ч. 7 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарського діяльності" дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру може звернутись до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності здійснення суб'єктом господарюванням певних дій щодо провадження господарського діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, а право відповідача на користування надрами – припиненню шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 року з метою видобування суглинків Мурованокуриловецького родовища Вінницької області.

Відповідно до положень частини 4 статті 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2041 від 25.11.1999 року з метою видобування суглинків Мурованокуриловецького родовища Вінницької області, наданий Колективному підприємству "Мурованокуриловецький міжгосподарський цегельний завод".

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович