Справа № 808/5533/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 808/5533/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року у справі № 808/5533/14 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ойлцентр» про скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення стягнень №000242 від 26.08.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова була винесена неправомірно, оскільки Відповідачем було неправильно здійснено відбір зразків та внаслідок цього неналежним чином проведено випробування. Крім того, Позивач зазначив, що за наслідками лабораторних досліджень були складені протоколи випробувань, а не паспорти якості за формою №11-НК, що є порушенням Інструкції з контролювання якості нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року адміністративний позов було задоволено, постанову про накладення стягнень №000242 від 26.08.2014 року прийняту Відповідачем відносно Позивача було скасовано.

Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Також, заявник апеляційної скарги зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення стягнень він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області на підставі наказу №191 від 11.07.2014 року та направлення №000706 від 11.07.2014 року була проведеня планова перевірка Позивача на дотримання законодавства про захист прав споживачів, на підставі якої був складений акт №000610 від 15.07.2014 року.

На виконання доручення Кабінету Міністрів України від 09.02.2012 та листа Держспоживінспекції України «Щодо посилення контролю за якістю нафтопродуктів» від 23.05.2012 № 3048-1-7/6 в ході проведення позапланової перевірки було прийнято рішення про відбір зразків продукції № 15 від 15.07.2014, відповідно до якого були відібрані зразки продукції, а саме: 1. Паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В, вид II, дата виготовлення 04.07.2014 ПАТ «Укртатнафта»; 2. Бензин автомобільний А-92 Євро вид II клас Є, д/в 08.01.2014 ПАТ «Укртатнафта»; 3. Бензин автомобільний підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д, д/в 21.02.2014 ПАТ «Укртатнафта».

Випробувальні зразки було направлено до випробувального центру ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр», який є акредитованою установою.

Відповідно до висновків протоколів випробувань ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» №№ 62, 63, 64 від 31.07.2014 було встановлено:

- зразки дизельного пального підвищеної якості (Євро) марки В, вид II не відповідають вимогам ДСТУ 4840:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично - 830»;

- зразки бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Є не відповідають вимогам ДСТУ 4839:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично - 517»;

- зразки бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д не відповідають вимогам ДСТУ 4839:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично - 560».

На підставі протоколів випробувань ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» та Акту № 000610 від 15.07.2014, Держспоживінспекцією у Запорізькій області в особі начальника ОСОБА_4 винесено постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» № 000242 від 26.08.2014, якою на Позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 80 452,45 грн. (вісімдесят тисяч чотириста п'ятдесят дві грн. 45 коп.) за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів.

Не погодившись з обгрунтованістю винесення зазначеної постанови, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення постанови про накладення стягнень №000242 від 26.08.2014 року є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, оскаржуване рішення є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки відбір зразків в даному випадку було здійснено з порушенням та внаслідок цього неналежним чином проведено випробування. Також, за наслідками лабораторних досліджень були складені протоколи випробувань, а не паспорти якості за формою №11-НК, що є порушенням приписів чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Приписами ч.3 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші державні органи, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди.

Згідно п.1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженому Указом Президента України від 13.04.2011 року № 465/2011, Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з п. 6 вказаного Положення Держспоживінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема: перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; відбирати у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектувальних виробів для проведення перевірки їх якості на місці або незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством; давати суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо припинення порушень прав споживачів; припиняти відвантаження і реалізацію товарів, які не відповідають вимогам нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, до усунення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, виявлених недоліків.

Тобто, відповідач на законодавчому рівні наділений низкою повноважень по здійсненню необхідних заходів, в тому числі і відбір зразків для проведення експертиз, в рамках власних повноважень, під час проведення перевірки щодо дотримання господарюючими субєктами законодавства, що регулює правовідносини в сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України « Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо зокрема споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.

Положеннями ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність зокрема за виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів, посадовими особами Відповідача був складений акт відбору зразків продукції №000015 від 15.07.2014 року, відповідно до якого були відібрані зразки продукції дизельного палива та автомобільного бензину, які були направлені до випробувального центру ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр».

Відповідно до висновків протоколів випробувань ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» №№ 62, 63, 64 від 31.07.2014 було встановлено, що зразки дизельного пального підвищеної якості (Євро) марки В, вид II не відповідають вимогам ДСТУ 4840:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично 830; зразки бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Є не відповідають вимогам ДСТУ 4839:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично - 517»; зразки бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д не відповідають вимогам ДСТУ 4839:2007 за показником «Вміст сірки, мг/кг, не більше: норма - 50; фактично - 560».

На підставі зазначених висновків, Відповідачем була винесена постанова про накладення стягнень №000242 від 26.08.2014 року, якою до Позивача був застосований штраф у розмірі 80452.00 грн.

Однак, Позивач наголошує, зазначена постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Відповідачем в даному випадку була порушена процедура відібрання зразків продукції для випробування, а саме згідно акту відбору зразків продукції №000015 від 15.07.2014 року для випробування відібрали по 1.5 літра палива, в той час як приписами ДСТУ 4840:2007 та ДСТУ 4839:2007 встановлено, що для сукупної проби береться 3 дм.3 продукту

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені доводи Позивача необґрунтованими з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності зі ст. 13, ст. 17 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) або його заступника згідно із законом. У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи. Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб'єкта господарювання. Для з'ясування питань, пов'язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) або його заступника може призначатися експертиза (випробування).

Положеннями п.п.1, 9.1 ДСТУ 4840:2007 визначено, що цей стандарт поширюється нат дизельне паливо підвищеної якості, яке одержують із продуктів перероблення нафти та використовують у швидхохіднихдизельних та і газотурбінних двигунах наземної та суднової техніки. Для скупної проби при проведення контролювання беруть 3 дм2 продукту.

Відповідно до п.п.1, 9 ДСТУ 4839:2007, цей стандарт поширюється на бензини автомобільні підвищеної якості, які використовуються як паливо для автомобільних і мотоциклетних двигунів, а також двигунів іншої призначеності. При проведенні контролювання беруть 3.0 дм.3 продукту.

У відповідності з п.п.4.2.3 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України. Затвердженої наказом ОСОБА_5 та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 року №271/121, об'єм проби, необхідної для повних випробувань, зазначено в нормативних документах на нафту та/або нафтопродукти. Мінімальний об'єм контрольної проби нафтопродукту має забезпечити можливість здійснення приймально-здавальних і контрольних випробувань і становити для бензину, палива дизельного та палива для авіаційних двигунів 1 л; нафти, оливи і мазуту - 0,5 л.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що контролюючий орган уповноважений здійснювати відбір зразків нафтової продукції з метою проведення експертизи на відповідність їх вимогам ДСТУ. Відібрання зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб'єкта господарювання, а інший надається субєкту господарювання. Загальний обєм відібраної продукції (дизельне паливо та бензин) має становити 3 дм3, але обєм проби, необхідного для забезпення можливості здійснення приймально-здавальних і контрольних випробувань не може бути меншим 1 л.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем були відібрані зразки продукції дизельного пального підвищеної якості (Євро) марки В, вид II, бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Є та бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д у обємі 1.5 л. з кожного виду.

При цьому, посадовими особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області також було опломбовано та залишені на місці як контрольні, зразки продукції дизельного пального підвищеної якості (Євро) марки В, вид II, бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Є та бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д у обємі 1.5 л. з кожного виду.

Тобто, Відповідачем в даному випадку були відібрані зразки дизельного палива та бензину у загальному обємі 3 дм.3 з кожного виду окремо, половина з яких була залишена у Позивача як контрольна, а інша половина, яка перевищує 1 л. була направлена на експертизу.

Отже, Відповідачем в даному випадку була дотримана процедура відбору зразків продукції.

При цьому, Позивач у своїх поясненнях зазначає, що експертиза нафтопродуктів на наявність сірки була здійснена випробувальною лабораторією ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» за допомогою приладу «Спектроскан SL», офіційне застосування якого на території України офіційно не підвтержено.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені посилання Позивача безпідставними з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Повірці також підлягають: засоби вимірювальної техніки, що застосовуються під час державних випробувань, державної метрологічної атестації та повірки засобів вимірювальної техніки, а також під час калібрування засобів вимірювальної техніки для інших підприємств, організацій та для фізичних осіб. Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка засобів вимірювальної техніки це встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Отже, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються на території України, підлягають обовязковому встановленню придатності шляхом проведення повірки засобів вимірювальної техніки.

Як свідчать матеріали справи, аналізатор сірки у нафтопродуктах «Спектроскан SL», який належить ТОВ «Ойлцентр», пройшов зазначену повірку та був визнаний придатним до застосування, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №2-0794-13 від 24.09.2104 року.

Отже, протоколи випробувань ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» №№ 62, 63, 64 від 31.07.2014, які були складені на підставі даних приладу «Спектроскан SL» та які свідчать про невідповідність дизельного пального підвищеної якості (Євро) марки В, вид II, бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Є та бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид II, клас Д вимогам ДСТУ, вміщують в себе достовірну інформацію.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що при здійсненні відбору зразків нафтової продукції для проведення експертизи, один опломбований примірник такої продукції залишається у субєкта господарювання з метою здійснення додаткової перевірки, в разі виникнення сумніву щодо експертних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами здійснення відбору зразків дизельного пального та бензину, Відповідачем були залишені ФОП ОСОБА_3 опломбовані примірники за кожним видом продукції.

Однак, Позивач не скористався своїм правом на проведення повторної експертизи відібраних нафтопродуктів та не надав до суду доказів, які б спростовували висновки протоколів випробувань ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» №№ 62, 63, 64 від 31.07.2014.

Із зазначеного вбачається, що факт реалізації нафтопродуктів (дизельного палива, бензину), що не відповідає вимогам ДСТУ в даному випадку підтверджується належними доказами, а саме результатами експертизи.

Так, у відповідності до ст. 71 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, відповідач дотримався вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, та надав до суду належні та допустимі докази, висновки експертизи, якою підтверджено правомірності та обґрунтованості його рішення,

Приписами чинного законодавства встановлено, що за виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, на субєктів господарювання накладається штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Отже, виходячи з того, що факт реалізації нафто продукції, яка не відповідає вимогам ДСТУ належним чином підтверджується, суд апеляційної інстанції вважає, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про накладення стягнень №000242 від 26.08.2014 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Посилання Позивача на неналежне оформлення ТОВ «Науково - виробнича лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» результатів експертизи, а саме виготовлення проколів випробувань, замість паспортів якості, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки неналежне оформлення результатів не спростовує висновків про невідповідність нафтопродуктів вимогам ДСТУ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо достатності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.195, ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року у справі № 808/5533/14 скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко