Справа № 335/2129/15-а(2-а/335/65/2015)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"01" липня 2015 р.справа № 335/2129/15-а(2-а/335/65/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Прокопчук Т.С. Богданенка І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 усіх складових заробітної плати державного службовця, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, включивши до вже нарахованих сум заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно з довідками Державної податкової адміністрації в Запорізькій області від 09.08.2007 року № 385/1 та № 03.03.2008 року №15, виходячи із розміру 90% заробітної плати державного службовця, починаючи з 01 лютого 2015 року, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 01.06.2006 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжі та отримує пенсію за віком, обчислену за нормами ОСОБА_2 України "Про державну службу". У вересні 2007 року управлінням проведено перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 01.06.2006 року на підставі довідок ДПА в Запорізькій області від 09.08.2007 року №219/05-03, №384/1, № 385/1. З 01.05.2007 року управлінням було проведено перерахунок пенсії згідно до довідки ДПА в Запорізькій області від 30.07.2007 року №291/1 у зв'язку із підвищенням пенсій державних службовців. З 01.02.2008 року управлінням проведено перерахунок пенсії згідно з довідкою ДПА в Запорізькій області від 03.03.2008 року №15 у зв'язку із підвищенням заробітної плати державних службовців.

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ОСОБА_2 України "Про державну службу" з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

Управління листом від 23.02.2015 року № 25/т -9 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки від 09.08.2007 року № 385/1 про складові заробітної плати з урахуванням "інших виплат", посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, та матеріальна допомога на вирішення соціально- побутових питань не передбачені статтею 33 ОСОБА_2 України "Про державну службу" як складові заробітної плати державного службовця. Отже, відповідачем не доведена в повній мірі правомірність їх дій з тих підстав, що правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 33, 37 ОСОБА_2 України "Про державну службу", ОСОБА_2 України "Про оплату праці", ст. 66 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення", ст. 41 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 37 ОСОБА_2 України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до статті 33 ОСОБА_2 України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 33 ОСОБА_2 України "Про державну службу" визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції посилався на наступне.

Статтею 37 ОСОБА_2 України "Про державну службу" (в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 ОСОБА_2 України "Про державну службу". За правилами частини першої цієї статті у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим ОСОБА_2 відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ч. 2 ст. 37-1 ОСОБА_2 України "Про державну службу").

Частиною 1 статті 1 ОСОБА_2 України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного ОСОБА_2 визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 ОСОБА_2 України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

До того ж, статтею 66 ОСОБА_2 України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 66 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 даної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до ОСОБА_2 України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим ОСОБА_2, з яких згідно з цим ОСОБА_2 були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим ОСОБА_2, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_2 України №3668-УІ від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим ОСОБА_2.

До того ж, Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 06.11.2013 року (справа № 21-350а13), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 06.02.2014 (справа № К/800/53114/13), від 25.02.2014 (справа №К/800/44856/13) та ін. визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Позиція Верховного Суду України з цього питання викладена також 01.02.2013 року у "Висновках викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, за І півріччя 2012 р".

Зокрема, визначено, що "отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У цьому разі перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, - ст. 41 ОСОБА_2 України від 9 липня 2003 р. № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 ОСОБА_2 України від 5 листопада 1991 р. № 1788-ХП "Про пенсійне забезпечення". ОСОБА_2 України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХП "Про державну службу" та ОСОБА_2 України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" щодо спірних відносин є загальними (постанова Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11)".

Отже, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та сплачувалися страхові внески мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця, що ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, від 14 травня 2013 року у справах № №21-430а11, 21-125а13.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про те, що позивачу при обчисленні пенсії відповідно до спеціальних норм, встановлених ст.41 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.66 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, щодо спірних правовідносин, які визначають виплати для обчислення пенсії за наведених обставин, мають бути зараховані отримані ним матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, повинні бути враховані в заробіток позивача для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, оскільки на них фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування .

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність його дій щодо відмови в перерахунку пенсії позивачки, в той час як позивач довів законність своїх вимог.

Водночас відповідач приймаючи рішення про відмову позивачу у включенні до структури заробітної плати яка використана для розрахунку пенсії таких складових як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань керувався положеннями ст.ст. 33, 37 ОСОБА_2 України "Про державну службу", та виходив з того, що матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зазначені посилання відповідача на положення закону № 3723-XII "Про державну службу", який є загальним щодо спірних правовідносин, суд не приймає до уваги, оскільки при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, в даному випадку статті 41 ОСОБА_2 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"та статті 66 ОСОБА_2 №1788XII "Про пенсійне забезпечення".

Також слід звернути увагу на те, що Закон України "Про запобігання фінансовій катастрофі та створення передумов для економічного зростання в Україні" вступив у дію з 01.01.2015 ним зменшено максимальний розмір пенсії з 90% до 70% від суми заробітної плати.

Однак, відповідно до ч. 3 ст.22та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. ОСОБА_2 та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Отже, з наведеного випливає, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 90% від його заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству. Будь-які зміни до вищезазначених законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 44 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45 цього ж ОСОБА_2 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього ОСОБА_2, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як видно, позивач подав заяву про перерахунок пенсії до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя 11 лютого 2015 року, тому перерахунок позивачеві має бути проведений відповідачем з 1 лютого 2015 року.

А отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснення перерахунку пенсії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: І.Ю. Богданенко