Справа № 2-а-2314/11
Суддя: Сєрікова О. О.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-2314/11

31 березня 2011 р. Дружківський міський суд

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Сєрікова О.О, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області про визнання дій незаконними і зобовязання до перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 20101 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є вдовою учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2-ої групи ОСОБА_2, який помер 17 жовтня 2001 року.

Згідно до наданого статусу та відповідно до ст.9 ч.1 п.3, ст.36 ч.2 п.1, ст.37 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування вона набула право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, яка повинна дорівнюватись 50% від пенсії померлого. Оскільки її чоловік був інвалідом війни 2-ої групи та мав статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, розмір основної частки його пенсії у відповідності до норм встановлених ст.50,ст.54 ч.4 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю 75 % мінімальної пенсії за віком.

Також, відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинна виплачуватись щомісячна компенсація за втрату годувальника, яка повинна дорівнюватись 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних.

Незважаючи на вимоги Закону, відповідач при нарахуванні їй пенсії та визначенні обсягу її прав на її розмір, користувався Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року та Постановою Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року, чим суттєво порушив її права передбачені Конституцією.

Зважаючи на це, 25 січня 2011 року вона звернулася до відповідача з заявою по перерахунок пенсії, однак їй було відмовлено. Вважає такі дії відповідача такими, що суперечать Конституції України, тому просить суд визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Дружківці в частині відмови в перерахуванні пенсії у звязку з втратою годувальника неправомірними. Зобовязати Пенсійного Фонду України в м. Дружківці здійснити їй перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника в розмірі 50% від пенсії передбаченої учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду війни 2-ої групи на підставі ст.ст.50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з часу її звернення до відповідача.

Зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка відповідно до вимог ст.52 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинна дорівнюватись 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з часу її звернення до відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду письмові заперечення, в яких вказала, що з метою реалізації права осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на соціальний захист Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №1 від 03.01.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до п.2 вказаної постанови, розрахунок додаткових пенсій, передбачених ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться з розміру 19,91 грн. (з 01.09.2004 року 22,30 грн.). Постановою Кабінету Міністрів України №1293 вказані розміри пенсій збільшено в 3,5 рази (учасники ліквідації аварії на ЧАЕС) та в 2,5 рази (інші учасники ліквідації аварії на ЧАЕС).

Також, п. 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" з 1 січня 2008 року були внесені зміни до ст.ст. 50,51,52,54,67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначені зміни чітко визначають розмір пенсії, який встановлюється у відсотках до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що УПФУ в м. Дружківці встановила позивачу розмір пенсії правильно, відповідно до чинного законодавства. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд прийняв рішення розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі доказів, що містить адміністративна справа.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 1991 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 V-НО №482409 від 12 жовтня 1991 року (а.с.8).

Згідно свідоцтву про смерть ОСОБА_4 1-НО №1586282 від 22 жовтня 2001 року ОСОБА_2 помер 17 жовтня 2001року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 22 жовтня 2001 року зроблено запис №874 (а.с.12).

Згідно експертного висновку №21390/16-12 від 5.02.2002 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 повязано з ЛНА на ЧАЕС (а.с.13).

Судом встановлено, що 25 січня 2011 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до вимог ст.37 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.ст.52, 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.14).

Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон) передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відповідних розмірах, зокрема інвалідам першої групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам другої групи 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам третьої групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача.

Згідно частини третьої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року і діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слід зазначити, що пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни, у тому числі до ст.ст. 50, 52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, для інвалідів 1 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідів 2 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідів 3 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також щомісячна компенсація в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Також цими змінами було передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати компенсації згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року положення п. 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У пункті 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, що узгоджується зі статтею 152 Конституції України, якою встановлено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року було відновлено дія статей 50,52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції яка діяла до внесення змін Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та яка передбачала, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відповідних розмірах, зокрема інвалідам першої групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам другої групи 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам третьої групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Обґрунтування відповідачем своєї позиції посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету спростовується приписами пункту 1 та 6 статті 92 Конституції України, статті 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, частиною 3 статті 4, пунктом 2 частини 1 статті 8 та пунктами 13,16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. До приведення законодавства України у відповідність із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить Закону.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, в даному випадку застосуванню підлягає Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не Постанова Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 мав право на призначення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії 2 групи інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач згідно ст.ст.52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника в розмірі 50% від пенсії передбаченої учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду війни 2-ої групи та 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням вимог ст.45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.9,36,37 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 209, 210, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області про визнання дій незаконними і зобовязання до перерахунку пенсії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у звязку з втратою годувальника неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.ст.52,54,71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у звязку з втратою годувальника в розмірі 50 (пятдесяти) відсотків від восьми мінімальних пенсій за віком, та здійснити перерахунок щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних, з 01 лютого 2011 року.

Копію постанови направити сторонам протягом трьох днів с дня підписання постанови.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. О. Сєрікова