Справа № 826/19264/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва до Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" в особі філії Миколаїської дирекції УДППЗ "Укрпошта" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у розмірі 2 150,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі філії Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у розмірі 2 150,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, УПФУ в Ленінському районі міста Миколаєва направлено Миколаївській дирекції УДППЗ «Укрпошта» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.10.2014 по 30.11.2014 р. стосовно ОСОБА_2

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки, ОСОБА_2 протягом 1979-2007 років працювала на різних посадах в:

- Новоодеському районному вузлі зв'язку Миколаївського обласного виробничо-технічного управління зв'язку;

- Новоодеському районному вузлі електрозв'язку «Новоодесарайтелеком»;

- Центру електрозв'язку № 3 Миколаївської дирекції Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком»;

- Центру електрозв'язку № 3 Миколаївської дирекції Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», з якого і була звільнена за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Наказом Міністерства зв'язку України «Про проведення реформи організаційної структури Миколаївського обласного підприємства зв'язку» від 29.11.1994 № 174, з 01.01.1995 реорганізовано Миколаївське обласне підприємство зв'язку шляхом створення на його базі двох підприємств: Миколаївського обласного підприємства поштового зв'язку та Миколаївського обласного підприємства електрозв'язку.

Згідно витягу з наказу Миколаївського обласного підприємства зв'язку від 27.12.1994 № 113, архів РВЗ передано районним вузлам зв'язку ОППЗ «Миколаївпошта».

27.11.2012 Миколаївською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_2 видано довідку № 7-18-287 про те, що зазначена особа працювала повний робочий день в Новоодеському районному вузлі зв'язку Миколаївського обласного виробничо-технічного управління зв'язку з 08.07.1985 по 31.12.1994 за професією телефоніста довідкової служби міської телефонної мережі.

Крім того, у матеріалах справи міститься лист директора Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», з якого вбачається, що Миколаївське обласне виробничо-технічне управління зв'язку з 01.01.1992 перейменовано та реорганізовано кілька разів, з 14.05.2004 - Миколаївська філія ВАТ «Укртелеком».

За твердженням позивача, за УДППЗ «Укрпошта» (Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта») обліковується заборгованість із відшкодування коштів на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 за період з 01.10.2014 по 30.11.2014 р. у загальному розмірі 2 150,00 грн. і станом на момент розгляду справи дана заборгованість не погашена.

Позивач заперечує проти вимог даного позову та обґрунтовує свої доводи тим, що ОСОБА_2 не має жодного відношення ні до Підприємства, ані до його відокремленого підрозділу Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Дана особа, як зазначає відповідач, в Українському державному підприємстві поштового зв'язку "УКРПОШТА" в особі філії Миколаїської дирекції УДППЗ "Укрпошта" ніколи не працювала, що виключає покладення на відповідача обов'язку із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вказаній особі.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою ПФУ № 21-1 від 19.12.2003 (далі - Інструкція), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.3 Інструкції передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, виникла у зв'язку із здійсненням УПФУ пенсійних виплат громадянці ОСОБА_2

Так постановою Міністерства зв'язку України № 10 від 24.05.1994 розпочата реорганізаційна реформа в галузі зв'язку на регіональному рівні. Наказом цього ж Міністерства № 174 від 29.11.1994 року Миколаївське обласне підприємство зв'язку реорганізовано шляхом; створення на його базі: Миколаївського обласного підприємства поштового зв'язку та Миколаївського обласного підприємства електрозв'язку.

Згідно наказу Новоодеського районного вузла зв'язку Миколаївського обласного виробничо-технічного управління зв'язку № 185-к від 31.12.1994 року ОСОБА_2 звільнена, у порядку переведення, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України, у Новоодеський районний вузол електрозв'язку «Новоодесарайтелеком».

У звязку з цим, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що Новоодеський районний вузол електрозв'язку «Новоодесарайтелеком» є підвідомчою структурою Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», яка у свою чергу є філією без права юридичної особи ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» не являється правонаступником підприємства електрозв'язку.

З огляду на те, що ОСОБА_2 працювала телефоністом в Новоодеському районному вузлі зв'язку Миколаївського обласного виробничо-технічного управління зв'язку, яке було реорганізовано та перейменовано у Миколаївську філію ВАТ «Укртелеком», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача. Оскільки у підрозділах УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_2 не працювала, тому підстави для стягнення з вказаного підприємства заборгованості по перерахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відсутні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Петрик І.Й.

Ключкович В.Ю.