Справа № 2а-6733/11/1370
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 9104/23815/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,
суддів Старунського Д.М., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 23.12.2010 року звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.
Позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати протиправною бездіяльністю відповідачів щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в сумі 30 244,80 грн.; стягнути з Міністерства оборони України на користь позивача одноразову грошову допомогу в розмірі 163 730,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно виписки із акту огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено третю групу інвалідності, про що видана довідка серії ЛВА -1 № 414985. Згідно Протоколу № 8 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 02.12.2009 р. міністром оборони України затверджено розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 48 місячного грошового забезпечення в сумі 139 514,40 грн., про що видано наказ «Про виплату грошової допомоги» (п.1). Однак, згідно листа облвійськомату від 08.12.2010 р. №Уч-50600 сума належної до сплати грошової допомоги становить, 303 244,80 грн. Таким чином, в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно якого, одноразова грошова допомога виплачується в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України відповідачем не враховану повний розмір грошового забезпечення, а відтак сума несплаченої допомоги становить 163 730,40 грн. З урахуванням вищевикладеного, вважає дії відповідача вчиненими всупереч чинному законодавству, в зв`язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2012 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вказує на те, що в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно якого, одноразова грошова допомога виплачується в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМ України відповідачем не враховану повний розмір грошового забезпечення, а відтак сума несплаченої допомоги становить 163 730,40 грн. З урахуванням вищевикладеного, вважає дії відповідача вчиненими всупереч чинному законодавству, в зв`язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з`явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з припису норми ст. 2 постанови КМ України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» призначення і виплата одноразової грошової допомоги, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Відповідно до пп. 2 п. 2 вищезазначеного Порядку, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.
Згідно п.4 Порядку встановлено, що грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.
Таким чином, відповідачем не заперечується право позивача на одноразову грошову допомогу, однак, сума зазначеної допомоги останнім розраховувалася із грошового забезпечення, в яке, згідно ч.2 згаданого пункту Порядку, в даному випадку входить посадовий оклад, оклад за військом званням, відсоткова надбавка за вислугу років, що підтверджується довідкою Львівського обласного військового комісаріату від 08.12.2010 р.
Однак, у відповідності до ч.2 ст.9 вищезгаданого Закону вбачається, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи грошового атестату Серії ЗС № 392740 на день звільнення ОСОБА_1 сума грошового забезпечення становить 6 317,60 грн., з врахуванням окладу за військовим званням - 135 грн., посадового окладу - в розмірі 2 018,00 грн., відсоткової надбавки за військову службу 35% (753,55 грн.), 100% надбавки, таємності 15%, премії 10%. Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги позивача повинен складати 139 514,40 грн. (48-місячне грошове забезпечення інвалідам III групи, виходячи із грошового забезпечення позивача на день звільнення зі служби -2 906,55 грн.), яка і була сплачена відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, а відтак, не підлягають задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що Наказом Міністра оборони України №766 від 22.09.2008 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за п.63 п.п. «в» (за станом здоров`я) з посади заступника начальника Головного фінансово-економічного управління Збройних Сил України.
Як вбачається з Наказу начальника Головного фінансово-економічного управління Збройних Сил України (по стройовій частині) від 15.10.2008 р. №128 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу управління.
Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії Серії ЛВА-1 № 414985 від 17.08.2009 р. у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності.
Відповідно до п.93 Витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.12.2009р. № 8 полковнику запасу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звільненому 15.10.2008 року, який є інвалідом III групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, на підставі довідки МСЕК серія ЛВА -1 № 414985 від 17.08.2009 року в розмірі 48 місячного грошового забезпечення в сумі 139 514,40 грн.
Згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМ України.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМ України.

На виконання цієї статті Закону №2011-XII КМ України постановою від 28 травня 2008 року № 499 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, згідно з підпунктом 2 пункту 2 якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам IIІ групи.

Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону №2011-XII елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, колегія прийшла до висновку щодо часткового задоволення позову, оскільки виходячи із визначених в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а Закон № 2011-XII, який має вищу юридичну силу.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 12.11.2013р. (справа №21-383а13), яка відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх судів України.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2012 року у справі № 2а-7633/11/1370 скасувати та прийняти нову, якою в позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України. Зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок виконання обов`язків військової служби в розмірі 48 місячного грошового забезпечення, передбаченого ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський