Справа № 818/2715/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. Справа № 818/2715/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Сивенко В.М.,

представника відповідача 1 - Петренко О.М.,

представника відповідача 2 - Устименко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2715/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" до Державної податкової інспекції у м. Сумах, Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віта" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Віта") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач-1, ДПІ у м. Сумах), Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області (далі по тексту - відповідач-2, УДКСУ у м. Сумах) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014, стягнення надміру сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074,83 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що протягом 2012 р., 2013 р., січня - липня 2014 р. ТОВ «ВІТА» помилково здійснювало сплату орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, що знаходиться по вулиці 2-га Лебединська, 1 в м. Суми у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки замість 1-го відсотку, як це передбачено договором оренди від 11.04.2003. Виявивши таку помилку, позивач 09.08.2014, реалізуючи права, передбачені п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (щодо можливості подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації), подав (в електронному вигляді) до ДПІ у м. Сумах уточнюючи податкові декларації з плати за землю (земельний податок/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 р., 2013 р., січень - липень 2014 року, щодо земельної ділянки, що знаходиться по вулиці 2-га Лебединська, 1 в місті Суми. Враховуючи подані уточнюючи податкові декларації з плати за землю розмір надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку склав 4390743,15 грн.

У зв'язку з поданням позивачем уточнюючих податкових декларацій посадовими особами ДПІ у м. Сумах здійснено камеральну перевірку уточнюючих декларацій та було складено акт про результати камеральної перевірки податкових декларацій з плати за землю, за результатами якої нараховано грошове зобов'язання за платежем: орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 548841,48 грн., з яких 439073,18 грн. - основний платіж та 109768,30 грн. - штрафні санкції. Однак, позивач наголошує на тому, що відповідач-1 помилково дійшов до таких висновків, оскільки розмір орендної плати визначено в договорі оренди від 11.04.2003, та складає 1% від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки.

Оскільки право на повернення надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться по вул. 2-га Лебединська, 1 в м. Суми (площа 2,53 га) виникло у позивача на підставі уточнюючих податкових декларацій за 2012 р., 2013 р., січень - липень 2014 р. та заяви про повернення надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, поданої 02.09.2014, тобто в межах встановленого Податковим кодексом України строку, позивач стверджує, що у нього є всі передбачені законодавством підстави для стягнення надміру сплачених коштів у розмірі 439074,83 грн., як надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник ДПІ у м. Сумах у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.82-83) та зазначила, що відповідачем була проведена камеральна перевірка уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2012 рік, за 2013 рік та 2014 рік, якою встановлені порушення п.п. 288.5.1 п.288.5, п. 288.7 ст.288 Податкового кодексу України, в результаті чого безпідставно занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності: за 2012 рік - 169 963,82 грн. за 2013 рік - 169 963,82 грн., за січень-липень 2014 року - 99 145,54 грн. Оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати відбулося не у зв'язку з волевиявленням сторін, а у зв'язку зі зміною розміру орендної плати відповідно до Закону, то необхідність сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у новому розмірі виникла у ТОВ «Віта» незалежно від змін до договору оренди за ініціативою сторін такого договору.

Щодо стягнення з державного бюджету надміру сплачену суму орендної, плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439 074,83 грн., представник відповідача-1 зазначив, що позивачем самостійно було узгоджено та сплачено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за 2012р., 2013р., та січень-липень 2014р.

Представник УДКСУ у м. Сумах у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.84-85) та зазначила, що єдиним способом повернення та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) є перерахування коштів на користь такого платника органом державного казначейства після отримання ним висновку податкового органу. Разом з тим, відповідно до наданих до позовної заяви платіжних доручень, ТОВ «Віта» сплачувало кошти на рахунки місцевого бюджету, при цьому чинне законодавство, не передбачає такого способу захисту права платника податку, як стягнення з державного бюджету (державний бюджет - м. Суми) надміру сплачену суму орендної плати за земельну ділянку комунальної власності.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 по справі №818/2715/14 за позовом ТОВ "Віта" до ДПІ у м. Сумах, УДКСУ у м. Сумах було задоволено позовні вимоги, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014, а також стягнуто з місцевого бюджету м. Суми на користь ТОВ "Віта" надміру сплачену суму орендної плати за земельну ділянку комунальної власності в розмірі 439074,83 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 по справі №818/2715/14 було скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ТОВ "Віта" відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 по справі №818/2715/14 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування вказаних вище рішень суду слугували висновки суду касаційної інстанції про те, що судами попередніх інстанцій не було з'ясовано та встановлено належними та допустимими доказами обставини щодо набрання законної сили рішення господарського суду Сумської області від 30.05.2012 у справі №5021/492/12, яким договір оренди земельної ділянки від 11.04.2003, укладений між ТОВ "Віта" та Сумською міською радою, було розірвано. А також, судами не розглянуто питання чи входила сума орендної плати за вищевказаним договором оренди від 11.04.2003 до спірного податкового повідомлення-рішення. Отже, при вирішенні даної справи, суди не дослідили питання щодо правомірності нарахування позивачу суми грошового зобов'язання спірним податковим повідомленням-рішенням в залежності від розміру виявленого під час проведення перевірки заниження такого зобов'язання.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами ДПІ у м. Сумах було проведено камеральну перевірку податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2012, 2013, 2014 рік, за результатами якої складено акт №3613/1503/21110939 від 05.09.2014 (а.с.66-70).

Перевіркою повноти та правильності обчислення податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності ТОВ "Віта" за 2012р., 2013р., січень-липень 2014р. встановлено порушення п.п. 288.5.1 п.288.5, п. 288.7 ст.288 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності: за 2012 рік - 171903,38 грн., за 2013 рік - 171903,38 грн., за січень-липень 2014 року - 100276,98 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено, що підлягає донарахуванню податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності: за 2012р., 2013р., січень-липень 2014р. на суму 444083,74 грн.

Разом з тим, ДПІ у м. Сумах на адресу позивача надіслала лист № 49539/10/15-03 від 22.09.2014 (а.с.71-74), в якому зазначено, що під час перевірки було зроблено технічну помилку, у зв'язку з чим були внесені виправлення, зокрема, місцезнаходження платника: м. Суми, вул. 2-га Лебединська,1. У зв'язку з виправленням технічної помилки, перший абзац Висновку акту перевірки було викладено в наступній редакції:

"Перевіркою повноти та правильності обчислення податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності ТОВ "Віта" за 2012р., 2013р., січень-липень 2014р. встановлено порушення п.п. 288.5.1 п.288.5, п. 288.7 ст.288 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності: за 2012 рік - 169963,82 грн., за 2013 рік - 169963,82 грн., за січень-липень 2014 року - 99145,54 грн.".

На підставі вказаного вище акту перевірки та листа про внесення змін до акту перевірки ДПІ у м. Сумах 22.09.2014 було винесено податкове повідомлення-рішення №/49543 від 22.09.2014, яким ТОВ "Віта" збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 548841,48 грн. (за основним платежем - 439073,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 109768,30 грн. (а.с.76).

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки та листа про внесення змін до акту перевірки, ДПІ у м. Сумах під час проведення камеральної перевірки було досліджено уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2012 рік (вхідний ДПІ у м. Сумах № від 09.08.2014), за 2013 рік (вхідний ДПІ у м. Сумах № від 09.08.2014) та за 2014 рік (вхідний ДПІ у м. Сумах № від 09.08.2014).

Варто зазначити, що вказані вище уточнюючі податкові декларації з плати за землю були податі ТОВ "Віта" (в електронному вигляду) до ДПІ у м. Сумах за 2012 р., 2013 р., січень - липень 2014 р. щодо земельної ділянки, що знаходиться по вулиці 2-га Лебединська, 1 в місті Суми.

Таким чином, земельна ділянка загальною площею 4/100 від 0,1248 га (50 м.кв.), що знаходиться по вулиці Фрунзе (Воскресенська), 2 в місті Суми, яка перебувала у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 27.05.2003 за № 959, укладеного між ТОВ "Віта" та Сумською міською радою (а.с.13-17) під час проведеної камеральної перевірки ДПІ у м. Сумах не перевірялася.

Отже, рішення господарського суду Сумської області від 30.05.2012 по справі №5021/492/12, яким договір оренди земельної ділянки від 11.04.2003, укладений між ТОВ "Віта" та Сумською міською радою, було розірвано не має відношення до оскарженого податкового повідомлення-рішення № /49543 від 22.09.2014 (а.с.18-21).

Судом встановлено, що між ТОВ «Віта» та Сумською міською радою 12.01.1998 року укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. 2-га Лебединська, 1, площею 2,53 га. Строк дії договору 25 років. Орендна плата становить 1 відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Протягом перевіряємого періоду позивачем було подано декларації з орендної плати за землю: від 26.01.2012 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць з січня по листопад 2012 року становила 21487,92 грн., за грудень 2012 року - 21487,95 грн.; від 25.01.2013 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць становила 21487,92 грн., та від 25.01.2014 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць становила 21487,92 грн.

09.08.2014 року ТОВ «Віта» подано до ДПІ у м. Сумах уточнюючі податкові декларації з плати за землю у зв'язку з помилковою сплатою орендної плати за земельну ділянку площею 2,53 га по вул. 2-га Лебединська, 1, в м. Суми, у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки замість 1 відсотку, який визначено договором оренди.

З поданих позивачем уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, 2013 рік та січень - липень 2014 року вбачається, що ТОВ «Віта» надміру сплачено (3 відсотки замість 1 відсотку встановленого договором оренди) орендної плати за земельну ділянку площею 2,53 га по вул. 2-га Лебединська, 1, м. Суми у загальному розмірі 439073,15 грн. (за 2012 рік - 169963,82 грн., за 2013 рік - 169963,79 грн., за січень-липень 2014 року - 99145,54 грн.).

Враховуючи надмірну сплату орендної плати за вказану земельну ділянку, позивачем було подано до ДПІ у м. Сумах заяву про повернення надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку комунальної власності від 02.09.2014 року.

ДПІ у м. Сумах листом від 17.09.2014 року № 48651/1819-2003-45 повідомила позивача, що в результаті проведеної камеральної перевірки уточнюючих декларацій були виявлені порушення п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та відмовила в поверненні надміру сплаченої орендної плати.

Посадові особи податкового органу зазначили, що розмір орендної плати за земельну ділянку в уточнюючих розрахунках наданих позивачем визначено безпідставно, оскільки податковим кодексом України визначено мінімальний розмір орендної плати - 3 відсотки нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої в оренду, а тому і надміру сплачених коштів, які за заявою платника податків можуть бути йому поверненні, не має.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) випливає, що користування землею в Україні є платним.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податкового кодексу України, який, відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Так, пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (п.п. 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, слід зазначити, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2014 року винесеній у справі за позовом ПрАТ «Сумська фірма «Усе для дому» до ДПІ у м. Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком ДПІ у м. Сумах, що позивачем в уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за перевіряємий період невірно визначено розмір орендної плати у розмірі 1 відсотку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. 2-га Лебединська, 1, м. Суми.

Щодо стягнення надміру сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку комунальної власності в розмірі 439074,83 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Сума орендної плати у розмірі 439073,35 грн., як надміру сплачені грошові зобов'язання, виникла внаслідок зменшення позивачем грошових зобов'язань з орендної плати на цю суму вищезазначеними уточнюючими розрахунками.

З огляду на вищезазначений висновок про безпідставність зменшення позивачем грошових зобов'язань з орендної плати на 439073,35 грн., у ТОВ "Віта" відсутні надміру сплачені грошові зобов'язання з орендної плати.

Щодо посилань представника позивача на безпідставне донарахування штрафних (фінансових) санкцій, з огляду на те, що визначена податковим повідомленням - рішенням сума податкових зобов'язань була фактично сплачена до його винесення, слід зазначити наступне.

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014 ТОВ "Віта" було визначено зобов'язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за платежем орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 109768,30 грн. Підставою для застосування зазначених штрафних санкцій послугували положення п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до наведеної норми, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 54.3.2. п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Отже, в даному випадку застосування штрафних (фінансових) санкцій відбулось у зв'язку із самостійним визначенням контролюючим органом суми податкового зобов'язання, з огляду на те, що дані перевірки результатів діяльності ТОВ "Віта" свідчать про заниження його податкових зобов'язань за платежем орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності.

При цьому, Законодавець не ставить підстави застосування зазначених штрафних санкцій в залежність від сплати суми основного зобов'язання на момент прийняття податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду позову майнового характеру позивач має сплатити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 974,40 грн., що підтверджується квитанціями №0.0.302078982.1 від 29.09.2014 (а.с.2) та №0.0.3020.78.531.1 від 29.09.2014 (а.с.3).

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" судовий збір в сумі 3897,60 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" до Державної податкової інспекції у м. Сумах, Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014, стягнення надміру сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074,83 грн. - відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" (вул. 2-га Лебединська, 1, м. Суми, ) на користь Державного бюджету України (рахунок № 4002, код отримувача (код за , банк отримувача ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Сумського окружного адміністративного суду 35907252) судовий збір в сумі 3897,60 грн. (три тисячі вісімсот дев'яносто сім грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 23.06.2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов