Справа № 817/1471/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" червня 2015 р. Справа № 817/1471/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Міністерства внутрішніх справ України про скасування наказів та поновлення на роботі ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до УМВС України у Рівненській області та МВС України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд скасувати наказ МВС України від 11.04.2014 року № 561 про не залишення на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік, наказ МВС України від 14.04.2014 року №600о/с про звільнення у відставку, наказ УМВС України в Рівненській області від 22.04.2014 року №106 о/с про звільнення у відставку, поновити на посаді начальника Сарненського РВ УМВС України у Рівненській області з 23.04.2014 року, стягнути з відповідачів грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.04.2014 року до дня фактичного поновлення на службі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач, в особі свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення суду з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи.

Просить постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 у період з жовтня 1986 року по 22 квітня 2014 року перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 04.10.2011 року - на посаді начальника Сарненського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області. На день звільнення мав спеціальне звання "полковник міліції".

15.11.2013 на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 у справі № 817/2498/13-а Міністерством внутрішніх справ України виданий наказ від 15.11.2013 №1028 о/с, яким скасовано пункт наказу МВС України від 24.05.2013 №435 о/с у частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ за п. 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби та поновлено його на посаді начальника Сарненського районного відділу УМВС в Рівненській області з 14.06.2013 року.

На виконання зазначеного наказу МВС України був виданий наказ УМВС в Рівненській області від 20.11.2013 №359 о/с, яким оголошений наказ МВС України від 15.11.2013 №1028 о/с про поновлення позивача на посаді начальника Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області з 14.06.2014. За час вимушеного прогулу позивачу виплачене грошове забезпечення в сумі 14932,80 грн.

17 березня 2014 року позивачу виповнилось 50 років.

24.03.2014 за вих. № 1/847 на ім'я Міністра внутрішніх справ було направлено подання т.в.о. начальника УМВС в Рівненській області з клопотанням про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1 а.с.71, 72).

Міністерством внутрішніх справ розгляд вказаного подання був винесений на засідання кадрової комісії МВС України. 04.04.2014 року кадровою комісією МВС України прийнято рішення про не залишення позивача на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік (т.1 а.с.74).

Наказом МВС України від 11.04.2014 № 561 о/с вирішено не залишати позивача на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік (т.1 а.с.75).

Наказом МВС від 14.04.2014 № 600 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (зі зняттям з військового обліку) за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, тобто з правом на пенсію (т.1 а.с.76).

На підставі зазначених наказів МВС України був виданий наказ УМВС в Рівненській області від 22.04.2014 № 106 о/с, яким позивача звільнено з ОВС за п. 65 "а" Положення (за віком), із розрахунком вислуги років, а також із компенсацією 11 днів невикористаної відпустки за 2014 рік (т.1 а.с.77).

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначаються Законом України "Про міліцію" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

Відповідно до пункту 7 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу залежно від присвоєних їм спеціальних звань перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого віку: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років; полковники міліції та полковники внутрішньої служби - 50 років; генерал-майори міліції, генерал-майори внутрішньої служби, генерал-лейтенанти міліції та генерал-лейтенанти внутрішньої служби - 55 років; генерал-полковники внутрішньої служби - 60 років.

Відповідно до пункту 8 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку. При необхідності на службі в органах внутрішніх справ можуть бути залишені на строк до п'яти років: особи середнього і старшого начальницького складу до полковника міліції та полковника внутрішньої служби включно - начальниками, яким надано право призначати їх на посаду; генерал-майори міліції, генерал-майори внутрішньої служби, генерал-лейтенанти міліції, генерал-лейтенанти внутрішньої служби - Міністром внутрішніх справ; генерал-полковники внутрішньої служби - Кабінетом Міністрів. У виняткових випадках особам середнього, старшого або вищого начальницького складу строк служби в органах внутрішніх справ може бути продовжено, з урахуванням стану здоров'я, в такому ж порядку повторно до 5 років, а окремим із них, які мають вчену ступінь або вчене звання, - до 10 років. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, залишені на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік перебування на службі, можуть бути звільнені в запас Збройних Сил або у відставку до закінчення строку, на який вони були залишені на службі.

Відповідно до пункту 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Відповідно до підпункту "а" пункту 65 Положення №114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку): а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання.

Тобто, вищенаведеними нормами встановлено, що при досягненні позивачем 17.03.2014 граничного 50-річного віку, встановленого для полковників міліції, він підлягав звільненню з органів внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується, що відповідними нормами надано право, а не обов'язок, уповноважених осіб продовжувати строк служби понад граничний вік. У процедурі такого звільнення особи, яка досягла граничного віку перебування на службі, не передбачено погодження з цією особою її звільнення у будь- якій формі (обов'язкове написання рапорту, розгляд питання щодо продовження строку служби понад граничний вік з обов'язковою участю зацікавленої особи та ін.)

Тим більше, що з рапортом про продовження строку служби ОСОБА_4 не звертався, проходити військово-лікарську комісію неодноразово відмовлявся, про що УМВС в Рівненській області складались відповідні акти (т.1 а.с.85, 87, т.2 а.с.89, 90).

04.04.2014 року кадровою комісією МВС України прийнято рішення про не залишення позивача на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік за наслідками розгляду подання т.в.о. начальника УМВС в Рівненській області з клопотанням про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1 а.с.71, 72, 74).

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідачів щодо звільнення ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ відповідають вимогам чинного законодавства, а отже підстав для скасування наказів про відмову у продовженні служби позивачу понад граничний вік та про його звільнення за віком суд не вбачає.

В апеляційній скарзі та в суді першої інстанції позивач та його представник, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, звертали увагу суду, що УМВС в Рівненській області не допускали останнього до виконання своїх функціональних обов'язків по посаді начальника Сарненського районного відділу УМВС, не надавали йому можливості пройти військово-лікарську комісію та взагалі відмовлялись спілкуватися з ним щодо подальшого проходження служби.

Обставини поновлення позивача на попередній посаді за попереднім рішенням суду на думку колегії суддів лежать поза межами спору про скасування оскаржуваних позивачем наказів та поновлення його на роботі. Ці обставини не спростовують факту досягнення позивачем граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ.

Тим не менш судом першої інстанції їм надано належна правова оцінка.

Відповідачем надано суду ряд актів про відмову позивача вирішувати питання про його звільнення у зв'язку з досягненням граничного віку, неодноразові відмови про отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії.

Так, 20.11.2013 працівниками УМВС в Рівненській області складений акт про те, що позивачу в цей день пропонувалось отримати направлення на військово-лікарську комісію для вирішення питання придатності до військової служби. Від отримання направлення позивач відмовився, власноручно записавши на зворотному боці акту, що питання проходження ним ВЛК буде вирішено після ознайомлення його з наказом про його поновлення на посаді начальника Сарненського РВ УМВС. Даний акт підписали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10(т.2 а.с.90).

25.11.2013 працівниками УМВС в Рівненській області складений акт про те, що позивачу в цей день повторно пропонувалось отримати направлення на військово-лікарську комісію для вирішення питання придатності до військової служби. Від отримання направлення позивач відмовився, власноручно записавши в акті, що питання щодо проходження ним ВЛК буде вирішено після проведення перевірки по його рапорту від 21.11.2013 на ім'я Міністра внутрішніх справ. Даний акт підписаний ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.1 а.с.85).

13.02.2014 працівниками УМВС в Рівненській області складений акт про те, що позивачу в цей день пропонувалось подати рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з досягненням граничного віку, на що позивач відповів відмовою та повідомив, що остаточну відповідь з цього приводу він надасть після прийому у першого заступника Міністра внутрішніх справ, який має відбутися 20.02.2014. Акт підписали ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_6(т.2 а.с.89).

Також судом досліджений акт від 14.03.2014 про те, що 14.03.2014 о 10-30 год. був здійснений телефонний дзвінок до позивача, якому було роз'яснено що 17.03.2014 ним буде досягнуто граничного віку перебування на службі в ОВС та запропоновано з'явитись до управління кадрового забезпечення УМВС в Рівненській області для отримання направлення на ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. ОСОБА_4 відмовився від проходження ВЛК та доповнив, що про це він буде говорити з новопризначеним начальником УМВС. Акт підписали ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 (т.1 а.с.87).

Обставини, що зафіксовані у вищезазначених письмових доказах, підтверджені показами свідків, яких суд першої інстанції допитав під час розгляду справи.

Висновки суду першої інстанції про те, що при прийнятті спірних наказів відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України є обґрунтованими та ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують та не дають підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: Т.В. Іваненко

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34403

3- відповідачу/відповідачам: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.М.Хвильового,2,м.Рівне,33028 Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024

Представник позивача ОСОБА_3

АДРЕСА_2 - ,

4-третій особі: - ,