Справа № 815/3066/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3066/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Одеса 10год. 25хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Торубка М.А.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю

Від третьої особи: не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Імексбанк, від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням заяви про доповнення адміністративного позову від 02.07.2015р.) Публічного акціонерного товариства Імексбанк, від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України з повернення надміру сплачених АТ Імексбанк сум авансових платежів з податку на прибуток в загальному розмірі 5 150 868, 00 грн., зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України скласти та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок про необхідність повернення АТ Імексбанк надміру сплачених сум авансових платежів з податку на прибуток в розмірі 5 150 868, 00 грн. на накопичувальний рахунок банку за наступними реквізитами (зазначені).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 квітня 2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі було проведено звірку розрахунків платника АТ ІМЕКСБАНК з бюджетом за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р. За результатами звірки складено відповідні акти, в яких зафіксовано переплату авансових платежів із розрахунків з бюджетом в сумі 4 635 614,00 грн. та в сумі 515 244,00 грн.

Так, позивач з метою повернення надмірно сплаченого податку на прибуток 20 березня 2015 року звернувся до СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ Міндоходів із заявою вих. № 2602 щодо повернення переплати з податку на прибуток в сумі 5 150 868,00 грн. 31 березня 2015 року СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ Міндоходів надіслала відповідь за № 1800/10/20-2, якою повідомила, що оскільки у позивача за даними інтегрованих карток станом на 31.03.2015р. рахується податковий борг в сумі 249 448,21 грн., надміру сплачені кошти із податку, може бути проведено лише після повного погашення АТ «ІМЕКСБАНК» вказаного податкового боргу.

На думку позивача, вказана відмова СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ Міндоходів є протиправною, оскільки пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України зазначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій. Отже, на відносини АТ „ІМЕКСБАНК з СДПІ з обслуговування ВПу м. Одесі МГУ Міндоходів, повязані із погашенням податкових зобов'язань або стягненням податкового боргу, дія норм Податкового кодексу України не поширюється.

В даному випадку, в звязку із здійсненням АТ «ІМЕКСБАНК» ризикової діяльності, що фактично призвела до втрати ліквідності, виникнення реальної загрози невиконання ОСОБА_4 своїх зобовязань перед клієнтами та кредиторами, Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 від 26.01.2015р., якою АТ „ІМЕКСБАНК віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено процедуру тимчасової адміністрації.

Оскільки на момент запровадження тимчасової адміністрації в AT «ІМЕКСБАНК» відповідач мав непогашені кредиторські вимоги до позивача, на такі вимоги поширювався мораторій, встановлений нормами спеціального Закону, що унеможливлювало задоволення вимог відповідача., зокрема - сплати податкового боргу в сумі 249 448,21 гри.

Відповідача було поінформовано, що грошові кошти у вигляді надмірно сплачених ОСОБА_4 авансових внесків з податку на прибуток, є потенційною ліквідною масою AT «ІМЕКСБАНК», за рахунок якої на стадії проведення ліквідаційної процедури має провадитись задоволення вимог кредиторів ОСОБА_4, в т.ч. вимог відповідача.

Також відповідачу було доведено, що наявна податкова заборгованість ОСОБА_4 буде погашатись в порядку та на умовах, передбачених пунктом 1 статті 52 Закону „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки спеціальний Закон не дозволяє задоволення вимог кредиторів інакше ніж в процедурі ліквідації неплатоспроможного банку (ст. 49 Закону), а задоволення вимог окремих кредиторів поза межами встановленої Законом черговості та порядку - забороняється.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 02 квітня 2015 року СДПІ було проведено звірку розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено відповідні акти, в яких зафіксовано переплату, однак згідно даних інтегрованих карток у ПАТ «Імексбанк» рахується податковий борг.

20.03.2015р. Уповноважена особа ПАТ «Імексбанк» звернулась до податкового органу із заявою щодо повернення переплати з податку на прибуток в сумі 5 150 868,00 грн. в порядку п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України та ст. 301 Митного кодексу України.

СДПІ було відмовлено позивачу у поверненні надміру сплачених коштів, оскільки у останнього наявний податковий борг. При цьому, в п.З Наказу Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 №882/1188 вказано, що у разі наявності у платника податків податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань на поточний рахунок такого платника податків в банку, готівкою або з метою використання у подальших розрахунках як авансових платежів (передоплати) / грошової застави проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Отже, на думку відповідача, повернення позивачу надміру сплачених коштів може бути проведено тільки після повного погашення позивачем податкового боргу.

Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позицію позивача та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в 2014 році позивачем відповідно до меморіальних ордерів АТ «ІМЕКСБАНК» було перераховано: по Головному офісу АТ «ІМЕКСБАНК» до Державного бюджету України авансові внески з податку на прибуток в сумі 4 635 624,00 грн.

Також, в 2014 році відповідно до меморіальних ордерів АТ «ІМЕКСБАНК» було перераховано: по Одеській філії АТ «ІМЕКСБАНК» до Державного бюджету України авансові внески з податку на прибуток в сумі 515 244,00 грн.

02 квітня 2015 року Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі в установі АТ ІМЕКСБАНК було проведено звірку розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р.

За результатами звірки складено відповідні акти №840-18 від 18.03.2015 року та №844-18 від 18.03.2015 року.

Згідно акту № 840-18 від 18.03.2015р. сума основних платежів із розрахунку з бюджетом по Головному банку АТ „ІМЕКСБАНК дорівнювала 4 635 614,00 грн.

Згідно акту № 844-18 від 18.03.2015р. сума основних платежів із розрахунку з бюджетом по філії АТ „ІМЕКСБАНК у м. Одеса склала 515 244,00 грн.

20.03.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» звернулась до СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ Міндоходів із заявою вих. № 2602 щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 5 150 868,00 грн.

Згідно відповіді СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ Міндоходів від 31 березня 2015 року № 1800/10/20-2 останнім було розглянуто заяву від 20.03.2015 № 2602 щодо повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток, та зазначено, що згідно п.43.1 ПКУ помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Так, за даними інтегрованих карток АТ «Імексбанк» станом на 31.03.2015 року рахується податковий борг у сумі 249 448,21 грн., а отже повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань на поточний рахунок платника податків у банку може бути проведено лише після повного погашення податкового боргу платником податку.

10.04.2015року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» було надіслано до СДПІ лист вих. №4420, в якому спростовується вищенаведена позиція відповідача, та повторно просив повернути сплачені ОСОБА_4 авансові внески з податку на прибуток.

08.05.2015 року СДПІ листом №2628/10/28-08-43 повідомило, що згідно звернення позивача, було направлено лист до МУУ ДФС Центрального офісу з ОВП з проханням надати розяснення щодо правомірності процедури повернення надміру сплачених ОСОБА_4 авансових внесків з податку на прибуток.

Не погоджуючись з відмовою СДПІ у поверненні ОСОБА_4 авансових внесків з податку на прибуток в сумі 5 150 868,00 грн., позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Частиною п'ятою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

При цьому, відповідно до частин першої та сьомої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку, зокрема, щодо наявності готівки в касі та матеріальних цінностей у сховищі банку.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» та керуючись п.2 ч.5 ст. 12 та ст.. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила розпочати з 27.01.2015 року процедуру виведення ПАТ «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 рік включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1.

Отже, з 27.01.2015 в ПАТ "ІМЕКСБАНК" діяла тимчасова адміністрація та було призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у банку.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними інтегрованих карток АТ «Імексбанк» станом на 31.03.2015 року за останнім рахується податковий борг у сумі 249 448,21 грн.

Отже в даному випадку відповідач (Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управлення Міністерства доходів і зборів України) виступає як кредитор банку, оскільки на момент запровадження тимчасової адміністрації в AT «ІМЕКСБАНК» відповідач мав непогашені кредиторські вимоги до Позивача.

Відповідно до п.п. 1.1. п.п. 1.3 ст.1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів.

Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Отже, в даному випадку, на відносини АТ „ІМЕКСБАНК з СДПІ з обслуговування ВПу м. Одесі МГУ Міндоходів, повязані із погашенням податкового боргу, дія норм Податкового кодексу України не поширюється, вказані відносини регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тобто посилання відповідача на ст. 43 Податкового кодексу України як відмову у поверненні надміру сплачених сум податку, оскільки у позивача наявний податковий борг, є безпідставним.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у звязку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, повязаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобовязаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до ст.. 52. кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини пятої статті 12 цього Закону;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності);

7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

8) вимоги за субординованим боргом.

Відповідно до ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно із п.7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №882/1188 від 30.12.2013р., орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242. За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства. За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за сім робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу. Місцевий фінансовий орган у строк не пізніше ніж протягом двох робочих днів здійснює погодження отриманих висновків шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, засвідченим печаткою, та повертає їх згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Міндоходів. Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Отже остаточний висновок з суми надмірно та/або помилково сплачених до бюджету податків робиться контролюючим органом на підставі даних особових рахунків зі складанням Висновку встановленої форми та інших документів згідно п.7 Порядку, при цьому передує цьому обовязкове подання платником заяви згідно п.5,6. Порядку.

В свою чергу, пункти 5-7 Порядку визначають порядок дій контролюючого органу, який не допускає надання відповідей заявнику листами, а вимагає підготовки Висновку.

Отже недотримання СДПІ вимог Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань після одержання від позивача заяви від 20.03.2015р. суд вважає протиправною бездіяльністю, у звязку із чим погоджується з обґрунтованістю позовних вимог.

Визнавши протиправною оскаржувану бездіяльність СДПІ, суд зобовязує відповідача скласти та подати до відповідного територіального органу ДКС України висновок за формою згідно Додатку 1 до Порядку стосовно повернення АТ «ІМЕКСБАНК» сплачених авансових платежів з податку на прибуток в сумі 5 150 868, 00 грн. за заявою позивача в особі ОСОБА_1 від 20.03.2015р. вих. №2602, задовольнивши позов в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, звіркою було встановлено сплату позивачем авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 5 150 868, 00 грн.

Слід зазначити, що чи є ці кошти переплатою податку та саме в цій сумі з актів звіряння не убачається, оскільки предметом та метою звірки було виключно співставлення ОСОБА_4 та СДПІ своїх даних стосовно сум авансових платежів, що сплачені в бюджет, та наявність розбіжностей (розбіжностей не виявлено).

Проте, вимагаючи в доповненнях до позовної заяви зобовязати СДПІ скласти висновок про необхідність повернення сум авансових внесків та їх повернення на накопичувальний рахунок ОСОБА_4, позивач виходить за межі спірних правовідносин, що виникли саме із бездіяльності СДПІ по заяві позивача від 20.03.2015р. №2602, яка містила інший реквізит напряму перерахування коштів (розрахунковий рахунок з іншими реквізитами). Також вимога скласти та подати висновок про необхідність повернення сплачених сум грошових зобовязань суперечить приписам п.7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, оскільки форма Висновку є затвердженою цим Порядком і не передбачає такого застереження. У разі надходження Висновку та інших документів згідно вказаного Порядку орган Держказначейства в силу законодавства (пункт 10 Порядку) здійснює повернення платникам сум грошових зобовязань, сплачених надмірно та/або помилково.

За наведених обставин у задоволенні позовних вимог саме в цій частині суд відмовляє та вважає за необхідне застосувати ч.2 ст.11 КАС України, зазначивши в постанові, що протиправною є бездіяльність СДПІ за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 від 20.03.2015р. №2602.

Ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Імексбанк, від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Імексбанк, від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України у звязку із поверненням надміру сплачених АТ Імексбанк сум грошових зобовязань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 від 20.03.2015р. вих. №2602.

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України скласти та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок стосовно повернення ПАТ Імексбанк надміру сплачених сум грошових зобовязань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 5 150 868, 00 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 03.07.2015 року

Суддя М.М. Аракелян