Справа № 809/2340/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р. Справа № 809/2340/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.?

секретаря Мули Х.О.,

за участю сторін:

представника позивача: Гушулей М.І.,

представника відповідача: Балабаник В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі до Приватної агрофірми "Вільна Україна" про стягнення заборгованості в сумі 7 665,40 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі звернулося з адміністративним позовом до Приватної агрофірми "Вільна Україна" про стягнення заборгованості в сумі 7 665,40 грн..

Позовні вимоги мотивувало тим, що в порушення вимог пенсійного законодавства України за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, колишнім працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 7 665,40 грн..

Представником позивача в судове засідання подано заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем сплачено заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_6 в сумі 612,26 грн., внаслідок чого просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7 665,40 грн. позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просив просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що ПАФ "Вільна Україна" не є правонаступником спілки селян "Вільна Україна", а отже не відповідає по її зобов'язаннях, в задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні та подані докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 30.03.2000 року відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та взятий на облік управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області і є платником страхових внесків на соціальне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вказаного Закону.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами "б"-"з" статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 „Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із пунктом 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі громадянам: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з поданих представником позивача документів, сума заборгованості відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на пільгових умовах за період квітень-травень 2015 року складає 7 665,40 грн.

Проте, суд не погоджується з такою позицією управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі з врахуванням наступного.

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до довідок відповідача від 26.06.2015 р. пільговий стаж в ПАФ "Вільна Україна" ОСОБА_5 становить 10 років, пільговий стаж в ПАФ "Вільна Україна" який здобув ОСОБА_4 складає 27 днів, пільговий стаж в ПАФ "Вільна Україна" ОСОБА_3 становить 6 років 5 місяців, пільговий стаж ОСОБА_8 складає 4 роки 2 місяці.

Пунктом 6.3 Інструкції встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Судом встановлено, що спілку селян "Вільна Україна" ліквідовано. Приватна агрофірма "Вільна Україна" не є її правонаступником, що підтверджується Статутом приватної агрофірми "Вільна Україна" та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Рішеннями Господарського суду Івано-Франківської області № ПА-15/198 від 24 грудня 2006 р. та № Б-23/14 від 05.10.10 підтверджено, що спілку селян "Вільна Україна" ліквідовано, а приватна агрофірма "Вільна Україна" не є її правонаступником, вимоги кредитора УПФУ в Коломийському районі вважаються погашеними.

Відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язання про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що обставини встановленні судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, згідно матеріалів справи, архівні документи спілки селян "Вільна Україна" були передані на зберігання приватній агрофірмі "Вільна Україна" згідно договору схову (збереження) архівних документів, укладеного 14.01.2002 року власниками цілісного майнового комплексу спілки селян "Вільна Україна" з приватною агрофірмою "Вільна Україна" до моменту ліквідації спілки селян "Вільна Україна" та акта прийому-передачі від 14.01.2002 року. Відповідач на вимогу видавав вищевказаним громадянам довідки та скріплював підпис печаткою агрофірми "Вільна Україна" як охоронець архівних документів спілки селян "Вільна Україна", а не як правонаступник.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена в повному обсязі 01.07.2015 року.

Суддя: /підпис/ Мигалюк Ю.В.