Справа № 813/988/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року 10 год. 54 хв. Справа № 813/988/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім РМ-Ресурс» до Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області про визнання неправомірними дій і зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім РМ-Ресурс» до Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області, в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16.03.2015 року, просить суд:

-визнати неправомірними дії Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області щодо застосування функціонального коефіцієнту у розмірі 0,5 при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 8,1748 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська (назва земельної ділянки д12-1-1) та скасувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки, оформлену у вигляді витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.02.2015 року №910 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.12.2014 року №3689;

-зобов'язати Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області здійснити перерахунок нормативної грошової оцінки та видати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 8,1748 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська (назва земельної ділянки д12-1-1) з урахуванням середньозваженого (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки, а саме у розмірі 0,1 (інші відкриті (незабудовані) землі в межах населеного пункту) до частини земельної ділянки площею 5,5437 га та 0,5 до частини земельної ділянки площею 2,6311 га.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надана позивачу в оренду, визначив невірний коефіцієнт функціонального використання, тобто невірно застосував коефіцієнт 0,5 щодо всієї земельної ділянки, зокрема до частини ділянки площею 5,5437 га (інші відкриті землі з незначним рослинним покровом) не застосував Кф-0,1, який підлягав до застосування, що в свою чергу спричинило спотворення даних наведених у витязі. Відтак, такі дії відповідача позивач вважає незаконними і такими, що порушують положення Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 213 від 23.03.1995 року та Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів від 27.01.2006 року №18/15/21/11.

Ухвалою суду від 27.02.2015 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 25.06.2015 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі. При цьому 17.03.2015 року та 27.03.2015 року подав заперечення, в яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області діяло на підставі та у спосіб, визначених чинним законодавством та положенням про управління. Крім того зазначає, що витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки №910 від 14.02.2015 року та №3689 від 29.12.2014 року видані правомірно з урахуванням відповідного коефіцієнту функціонального використання згідно цільового призначення земельної ділянки.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03.11.2004 року між ТзОВ «Торговий дім РМ-Ресурс» та Трускавецькою міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,1748 га, яка знаходиться в м.Трускавці на вул. Бориспільській, Львівської області. Зазначений договір оренди було зареєстровано у Трускавецькому відділі Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.11.2004 року за № 52.

06.02.2015 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Трускавецької міської ради з заявою, в якій просив надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: м. Трускавець, вул.Бориславська для внесення змін до договору оренди землі.

25.02.2015 року на адресу позивача надійшов лист, в якому містився витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 910 від 14.02.2015 року, виданий управлінням Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області.

Як вбачається з витягу № 910 від 14.02.2015 року при розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки використано Кф коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки на рівні 0,5.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач звернувся до суду з зазначеним позовом.

При вирішенні спору суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж)землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14 ст.14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 201 Земельного кодексу України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки наведено у ст. 1 ЗУ «Про оцінку земель», як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться серед іншого у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно пунктів 271.1 та 286.1 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок, а підставою для нарахування земельного податку - дані державного земельного кадастру.

Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр містить сукупність відомостей і документів, у тому числі, про оцінку земельних ділянок.

Згідно статті 194 Земельного кодексу України призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, визначення розміру плати за землю тощо.

Відповідно до статей 5, 13, 15, 20 ЗУ «Про оцінку земель» залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводиться на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, а також може проводитись на підставі договору, який укладається заінтересованими особами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, у тому числі, у разі визначення розміру земельного податку і розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 204 Земельного кодексу України державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445/2011, та пункту 2 даного Указу центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів і правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України, яке входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Разом з тим, відповідно до пункту 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою КМУ від 23.03.1995 року № 213 і пункту 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року № 18/15/21/11, нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за формулою, яка включає Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.

Відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який затверджено спільним наказом Державного комітету по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук №18/15/21/11 від 27.01.2006 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 року за №388/12262

коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, та становить:

- для категорії земель за функцією використання - землі житлової забудови (склад категорії земель - землі індивідуального житлового будівництва і господарських будівель, землі малоповерхової і багатоповерхової не садибної забудови, землі сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і спорудами) Кф = 1,0;

- землі промисловості Кф = 1,2;

- землі комерційного використання Кф = 2,5;

- інші землі до яких за функцією використання віднесено - землі зайняті поточним будівництвом та землі відведені під майбутнє будівництво Кф = 0,5.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 року N 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 року за N 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Згідно цієї Інструкції у графі 34 відображаються дані про забудовані землі. Ця категорія охоплює всі землі, зайняті обєктами промисловості, забудовані житловими будинками, дорогами, шахтами, відкритими розробками та будь-якими іншими спорудами, створеними для здійснення різних видів людської діяльності, включаючи території для їх обслуговування. До цієї категорії також включаються деякі види відкритих земель (незабудованих земель), які тісно повязані з такою діяльністю, наприклад: звалища, землі відведені під будівництво, зайняті поточним будівництвом.

У графі 59 вищезазначеної Інструкції відображаються дані про землі, відведені під будівництво (будівництво на яких не розпочато): землі, у встановленому порядку відведені під будівництво, але будівельні роботи на яких не розпочато.

Слід зазначити, що Додаток №1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів містить таку категорію земель за функцією використання, як землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво із зазначенням коефіцієнта Кф 0,5.

Тобто, у разі якщо земельна ділянка відведена під майбутнє будівництво (будівництво не розпочато) при проведенні нормативної грошової оцінки застосовується коефіцієнт 0,5, що передбачено Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Як вбачається з матеріалів справи, між Трускавецькою міською радою Львівської області та ТзОВ «РМ-Ресурс» укладено договір оренди на землю від 24.11.2004 року №52, на підставі якого орендодавець надав, а орендар зобовязався прийняти в строкове платне користування земельну ділянку площею 8,1748 га несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового комплексу, з них 2,6311 га землі водного фонду для облаштування пляжу, 2,3278 га (сінокоси) та 3,2159 га (чагарники) для будівництва та обслуговування житлового комплексу. Цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового комплексу», а 2,3278 га (сінокоси) та 3,2159 га (чагарники) визначено, як угіддя відповідно до експлікації згідно форми 6-зем виданої 18.11.2004 року за № 1528.

Також 01.12.2008 року між Трускавецькою міською радою Львівської області та ТзОВ «РМ-Ресурс» укладено додатковий договір про внесення змін до договору оренди землі від 24.11.2004 року № 52, згідно якого, п. 4 розділу «Об'єкт оренди» викладено в новій редакції цільове призначення «для іншої комерційної діяльності будівництва та обслуговування готельно-відпочинкового комплексу та прибережно-захисна смуга озера» та п. 2 цього розділу експлікація угідь «площею 5,5437 га, як інші відкриті землі з незначним рослинним покровом та площею 2,6311 га прибережно-захисна смуга озера», відповідно до експлікації згідно форми 6-зем виданої 03.07.2007 року за № 318. Зокрема, в графі 59 цієї експлікації площа 5,5437 га визначена як землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, відведені під будівництва (будівництво яких не розпочато).

Тобто, враховуючи наведене позивачем у позовній заяві та наданих суду поясненнях невірно визначена категорія земельної ділянки площею 5,5437 га, як інші відкриті землі з незначним рослинним покровом, а не як землі, відведені для будівництва та обслуговування готельно-відпочинкового комплексу.

Згідно даних форми 6-зем вказана земельна ділянка станом на день оцінки відноситься до земель відведених під будівництво (будівництво яких не розпочато) згідно цільового призначення, вказаного в договорах оренди та категорії земель визначеної згідно довідки з державнної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Таким чином, коефіцієнт функціонального використання 0,5 для наданих в оренду позивачу земельних ділянок визначений вірно, підстави для зміни вказаного коефіцієнта та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у відповідача були відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено факту протиправності дій та бездіяльності відповідача, крім того, позовні вимоги відповідачем спростовано належними та допустимими доказами, тому суд дійшов висновку, що адміністративний позов безпідставний та необґрунтований, а відтак не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, то такі в силу ст. 94 КАС України слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.