Справа № 813/2617/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року № 813/2617/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

представника відповідача ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком Центр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання недійсною податкової консультації, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком Центр" (далі ТзОВ "Агроком Центр", позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати недійсною податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, що оформлена листом № 2023/10/1301-1-0607 від 10.04.2015 року;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області, з врахуванням висновків суду по цій справі, надати товариству з обмеженою відповідальністю "Агроком Центр" податкову консультацію на запит № 06/03/15-1 від 06.03.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що надана відповідачем податкова консультація не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, а саме статтям 52,53 Податкового кодексу України (далі ПК України), тому підлягає скасуванню. Крім того, у разі визнання податкової консультації недійсною, просить зобов'язати відповідача надати позивачу нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, свою позицію виклав у письмових запереченнях, наданих суду 23.06.2015 року, суть яких полягає у наступному. Податкова консультація не має сили нормативно правового акта, а тому не може конкурувати з іншими рішеннями суб'єкта владних повноважень, адже наділена відмінною від них юридичною природою. Податкова консультація не породжує жодних юридичних наслідків та не є обов'язковою для виконання. Крім того, представник відповідача зазначає, що жодних управлінських висновків оскаржувана податкова консультація не містить та не вказує на вчинення будь-яких обов'язкових дій, а відтак, не порушує прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно правових відносин. На основі вищенаведеного, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТзОВ "Агроком Центр" (, що знаходиться за адресою: 80454, Львівська область, Кам'янка Бузький район, с. Убині, вул. Шкільна, 9-В) зверталося до ГУ ДФС у Львівській області із листом № 06/03/15-1 від 06.03.2015 року про отримання податкової консультації з наступних питань:

- чи відповідатиме операція повернення нерухомості засновнику визначенню "поставка товарів" для цілей оподаткування на додану вартість;

- якщо операція повернення підлягає оподаткуванню ПДВ, що є базою для нарахування ПДВ.

Відповідач листом № 2023/10/1301-10-0607 від 10.04.2015 року надав позивачу податкову консультацію, в якій висловив свою позицію щодо заданих питань, з посланням на чинне податкове законодавство. Крім того, наголосив, що позивачу листом від 29.08.2014 року № 20717/9/13-01-15-01-14/392 вже скеровувалась відповідь на вказані вище запитання.

Позивач не погоджуючись з наданою консультацією, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 52, 53 Податкового кодексу України, звернувся до суду про визнання її недійсною та просив зобов'язати відповідача надати нову консультацію з урахуванням висновків суду у даній справі.

Вирішуючи спір у даній адміністративній справі, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення, порядок надання та застосування податкової консультації встановлено Податковим кодексом України (далі ПК України).

У відповідності до підпункту 19-1.1.28 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, органи державної податкової служби виконують функцію надання податкових консультацій відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно п. п. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до ст. 52 ПК України, податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства надаються безоплатно контролюючими органами за зверненням платників податків, мають індивідуальний характер і можуть використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Пунктом 53.3 ст. 53 ПК України визначено, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Вищенаведеними нормами визначено статус індивідуальної податкової консультації органу державної податкової служби, а саме встановлено, що це є правовий акт індивідуальної дії. Крім того, вказано на підстави її оскарження - у разі невідповідності, на думку платника податків, нормам або змісту відповідного податку (збору).

Зі змісту вказаних положень випливає, що предметом судового контролю також є перевірка відповідності податкової консультації нормам або змісту відповідного податку (збору).

Отже, податкова консультація, як спосіб роз'яснення практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, надається останнім з метою допомоги конкретному платнику податків в процесі реалізації ним податкового законодавства при здійсненні господарської діяльності.

Метою податкової консультації є роз'яснення платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення однакового застосування норм в усіх випадках, на які вона розрахована.

Податкова консультація є допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону. Саме тому, податкова консультація має містити інформацію у вигляді певних рекомендацій, розяснень і тлумачень змісту закону, термінології тощо.

Податковий кодекс України в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Згідно Методичних рекомендацій щодо надання органами ДПС України письмових додаткових консультацій (лист ДПА України від 21.01.2011 року № 1600/1/10-1017/220) (далі Методичні рекомендації), податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано дану консультацію.

Відповідно до п. 3 вищевказаних Методичних рекомендацій, підставою для надання консультацій може бути:

- звернення платника податків до контролюючого органу щодо надання податкової консультації (ст. 52 ПК України);

- визнання судом раніше наданої податкової консультації недійсною (п. 53.3 ст. 53 ПК України).

Пунктом 5 Методичних рекомендацій визначені вимоги, яким повинні відповідати податкові консультації, а саме:

1) надаватися згідно з цими Рекомендаціями виходячи з положень Податкового кодексу України та економічного змісту того чи іншого виду податку, збору (обов'язкового платежу), інших законів, що регулюють справляння відповідних зборів/плати.

2) містити у назві посилання на конкретну статтю або пункт акта законодавства, щодо якого вона надається.

3) відповідати вимогам Типової інструкції з діловодства в органах ДПС, затвердженої наказом ДПА України від 01.07.98 р. N 315, із змінами та доповненнями, розробленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1997 року N 1153 "Про затвердження Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади".

Крім того, у вказаних Методичних рекомендаціях вказані додаткові підстави щодо скасування наданих податкових консультацій, серед яких:

- втрата чинності норми закону або іншого акта, допомогу у практичному використанні якої надано;

- набрання законної сили рішення суду, яким визнано недійсною таку консультацію;

- якщо така консультація відкликана та/або змінена листом органу ДПС, яким вона надавалась.

Як вбачається з аналізу податкової консультації № 2023/10/1301-10-0607 від 10.04.2015 року, податковим органом в оскаржуваній податковій консультації висловлено своє бачення операції із повернення нерухомості, яка була внесена до статутного фонду юридичної особи ТзОВ «Агроком». Податковий орган серед іншого зазначив, що вказана операція є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, незалежно від того чи включались підприємством суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту при отриманні такого нерухомого майна.

Крім того, оскаржувана податкова консультація відповідає вимогам, встановленим Методичним рекомендаціям щодо надання органами ДПС України письмових додаткових консультацій, а саме: надана позивачу у письмовій формі, з посиланням на відповідні статті ПК України, логічно викладена та містить розяснення використаних у ній норм податкового законодавства.

Судом також не встановлено підстав для скасування податкових консультацій, зазначених у Методичних рекомендацій щодо надання органами ДПС України письмових додаткових консультацій.

Суд також наголошує, що податкова консультація, як форма оприлюднення офіційного розуміння положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує жодних юридичних наслідків, адже за своїм змістом не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а також не є нормативно правовими актом та не створює і не припиняє права чи обов'язку особи, а є лише допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону.

Жодних управлінських висновків податкова консультація не може містити, так само як і обовязок вчиняти будь які дії позивачу не приписує. Крім того, чинне законодавство не встановлює жодних наслідків для платника податків за недотримання (невиконання) рекомендацій, викладених у податковій консультації. Відповідно, податкова консультація не порушує права, свободи та інтереси осіб платників податків у сфері публічно правових відносин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач оскаржує податкову консультацію не з підстав її невідповідності чинному податковому законодавству, а з підстав непогодження платника податків ТзОВ «Агроком Центр» з даним трактуванням контролюючим органом відповідних норм Податкового кодексу в контексті відповідних господарських операцій.

У зв'язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною податкової консультації Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, що оформлена листом № 2023/10/1301-1-0607 від 10.04.2015 року, слід відмовити.

Щодо позовної вимоги зобов'язати ГУ ДФС у Львівській області, з врахуванням висновків суду у цій справі, надати ТзОВ "Агроком Центр" податкову консультацію на запит № 06/03/15-1 від 06.03.2015 року, суд вказує наступне.

Згідно п. 53.3 ст. 53 ПК України, підставою для надання нової податкової консультації є визнання судом недійсною первинної податкової консультації.

Враховуючи те, що судом відмовлено позивачу у задоволенні позовної вимоги по визнанню недійсною податкової консультації ГУ ДФС у Львівській області, що оформлена листом № 2023/10/1301-1-0607 від 10.04.2015 року, суд вважає за неможливе задовольнити вимогу про зобов'язання ГУ ДФС у Львівській області, з врахуванням висновків суду у цій справі, надати ТзОВ "Агроком Центр" податкову консультацію на запит № 06/03/15-1 від 06.03.2015 року.

Суд зазначає, що при вирішенні даної адміністративної справи опирається на правову позицію Вищого адміністративного суду України, що висловлена в ухвалі від 06.11.2014 року у справі № К/800/42900/14, згідно якої податкова консультація має виключно рекомендаційний характер і не є обов'язковою для застосування платниками податків, оскільки, надаючи таку консультацію, податковий орган не створює нової правової норми, а лише дає тлумачення та роз'яснення відповідних положень податкового законодавства.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем при прийнятті оскаржуваної податкової консультації були дотримані в повному обсязі. Податкова консультація відповідає обов'язковим вимогам щодо форми та змісту, зазначеним у Методичних рекомендаціях щодо надання органами ДПС України письмових додаткових консультацій (лист ДПА України від 21.01.2011 року № 1600/1/10-1017/220).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що оскаржувана податкова консультація не містить вказівки на вчинення будь-яких обов'язкових дій, тому, відповідно, і не порушує прав, свобод та інтересів позивача. Водночас, чинне законодавство не встановлює відповідальність платника податків за невикористання (невиконання) рекомендацій, викладених у податковій консультації.

Звідси, відсутні підстави для визнання недійсною податкової консультації ГУ ДФС у Львівській області, що оформлена листом № 2023/10/1301-1-0607 від 10.04.2015 року, і як наслідок, відсутні підстави щодо зобов'язання ГУ ДФС у Львівській області надати позивачу нову податкову консультацію на запит № 06/03/15-1 від 06.03.2015 року.

Відтак, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно з ст. 94 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 30.06.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.