Справа № 215/6582/14-а (2а/215/138/14)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" червня 2015 р.справа № 215/6582/14-а (2а/215/138/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 21 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 05 листопада 2014 року до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Просив:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати протиправними дії УПФ щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу період навчання в ПТУ з 01.09.1984 року по 10.06.1988 року та службу в лавах ОСОБА_2 з 01.12.1988 року по 30.11.1990 року із розрахунку за кожен 1 рік навчання та служби додатково зарахувати по 1 року та зобов'язати зарахувати строк навчання в ПТУ та службу в лавах ОСОБА_2 із розрахунку рік за два, зобов'язати перерахувати пенсію з дня її призначення розрахувавши новий коефіцієнт страхового стажу та виплатити недораховану пенсію;

- визнати неправомірними дії по перерахунку пенсії з 01.12.2010 року с застосуванням показника заробітної плати за 2007 рік 1197,43 грн., замість 2009 року - 1 650,43 грн.;

- визнати неправомірними дії по відмові в перерахунку пенсії з 01.12.2012 року та з 01.06.2014 року та зобов'язати зробити перерахунок з застосуванням коефіцієнтом трудового стажу 0,84938;

- зобов'язати УПФ України розрахувати з 2008 та в подальшому доплачувати за понаднормовий стаж у розрахунку відповідно до ч 3 ст. 2 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі ст. 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - 1 % від середнього заробітку за кожний понаднормовий рік стажу, але не менше 1% від мінімального розміру пенсії;

- зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з 17.12.2008 року згідно ст. 40. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції закону від 09 липня 2003 року з урахуванням середньої заробітної плати на одного працюючого по Україні за 2009 рік - 1 650.43 грн. та продовжувати виплачувати цю пенсію подальше до зміни обставин що тягнуть перерахунок пенсії;

- зобов'язати перерахувати та поверну ти недораховану суму пенсії починаючи з 17.11.2008 року;

- допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 листопада 2014 року адміністративний позов з 17.11.2008 року по 05.05.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач отримує пенсію відповідно до статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії). Додаткове зарахування по одному року в період навчання в СПТУ та проходження строкової служби, чинним законодавством не передбачено. Позовна вимога про зобовязання зробити перерахунок пенсії з вірно розрахованим коефіцієнтом страхового стажу 0,84938 не відповідає вимогам правової норми, яка встановлює порядок визначення коефіцієнту страхового стажу. Коефіцієнт страхового стажу визначається за формулою встановленою ст. 25 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В силу ст. 40, 42 вказаного закону, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія; перерахування пенсії в поточному році з застосуванням показників майбутніх років, законодавством не передбачено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Вважає, що він має право на зарахування до страхового стажу період навчання в ПТУ з 01.09.1984 по 10.06.1988року та період служби в ОСОБА_2 з 01.12.1988 року по 30.11.1990 року - із розрахунку за кожен 1 рік навчання та служби додатково зарахувати по 1 року; також вважає, що йому слід розрахувати новий коефіцієнт трудового стажу з урахуванням навчання в ПТУ та служби в РА та перерахувати пенсію з дня її призначення з поверненням недорахованої суми.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у справі перебуває на пенсійному обліку, отримує пенсію згідно ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та продовжував працювати до 27.04.2014 року, що давало йому право на перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі, (а.с.10-12). У зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії працюючому пенсіонеру з урахуванням додаткового страхового стажу та заробітної плати. Відповідач провів перерахунок пенсії та своїм листом від 19.05.2014 року повідомив позивача про те, що перерахунок його пенсії здійснювався у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.13-15), при цьому станом на 01.05.2014 загальний стаж роботи позивача становить 27 років 9 місяців 27 днів, робота за ст. 14 - 20 шахтарі - 16 років 6 місяців 13 днів, робота за ст. 14-25 шахтарі - 3 роки 7 місяців 6 днів, список № 1 - 1 рік 9 місяців 13 днів, навчання, що зараховується до пільгового стажу - 3 роки 9 місяців 10 днів, військова служба - 2 роки. Стаж зараховано по 30.11.2012.

З 01.01.2006 року вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», згідно якого період проходження військової служби зараховується в стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, якщо на момент призиву на строкову військову службу особа навчалася по спеціальності в професійно-технічному училищі, працювало по спеціальності або займало посаду, якою передбачено право на пільгову пенсію до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком до вступу в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в ПТУ та період служби в армії не повинен перевищувати наявного стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», час навчання в ПТУ зараховується в стаж роботи по спеціальності, якщо перерва між днем закінчення училища і днем прийому на роботу по спеціальності не перевищує три місяці.

Згідно матеріалів справи позивач набув права на пільгову пенсію з 17.11.2008 року, йому зараховано до пільгового стажу строк навчання 3 роки 9 місяців та зараховано до загального стажу 2 роки строкової служби в армії, що відповідає Законам України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, оскільки час навчання в ПТУ зараховується до пільгового стажу лише в одинарному розмірі, а служба в армії зараховується лише до загального стажу і додаткове зарахування по одному року за період навчання та служби в армії чинним законодавством не передбачено.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в частині позову про визнання протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу період навчання в ПТУ з 01.09.1984 року по 10.06.1988 року та службу в лавах ОСОБА_2 з 01.12.1988 року по 30.31.1990 року із розрахунку за кожен 1 рік навчання та служби додатково зарахувати по 1 року; зобов'язання зарахувати строк навчання в ПТУ та службу в лавах ОСОБА_2 із розрахунку рік за два слід відмовити.

Матеріалами справи підтверджено, що для розрахунку розміру пенсії позивача застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,92550, середня заробітна плата за період з 01.12.1991 по 31.01.1997 та з 01.07.2000 по 30.112010(185 міс.) - 3504,49 грн.

Станом на 01.05.2014 основний розмір пенсії - 2745,70 грн., розмір заробітної плати для обчислення пенсії - 3504,49 грн., 80 % цієї суми - 2803,59 грн., розмір 3-х прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян - 949,00 грн. х 3=2847,00 грн.

Таким чином, пенсія обчислена і виплачується позивачу з урахуванням норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а тому в частині вимоги про доплачування за понаднормовий стаж у розрахунку відповідно до ч 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 1 % від середнього заробітку за кожний понаднормовий рік стажу, але не менше 1% від мінімального розміру пенсії слід також відмовити.

Щодо перерахунку пенсії, визначеному статтями 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування слід зазначити наступне.

Частиною 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами, внесеними Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України") було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення, та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними. Таким чином з 22.05.2008 р. відновили дію положення ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у первинній його редакції від 09.07.2003 p., відповідно до якої перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, а не із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, з приводу здійснення перерахунку пенсії позивача, який отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та продовжує працювати після призначення пенсії, врегульовано нормами зазначеного Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стансу регулюється статтею 42 Закону України №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Наведена редакція існує після визнання Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний час), та також як на день звернення позивача з позовом, норми абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доводить що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058, і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями, в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, внаслідок чого ототожнювати або змішувати ці понятті не вбачається можливим.

З урахуванням зазначеного, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні - відсутні, отже, позовна вимога про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 05.05.2014 р. у відповідності зі ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції закону від 09.07.2003 р. з урахуванням середньої заробітної плати на одного працюючого по Україні за 2009 p. 1650,43 грн. не підлягає задоволенню, оскільки перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

Коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи визначається за формулою встановленою ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» : Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Отже, визначення коефіцієнту заробітної плати встановлено на законодавчому рівні та не визначається самостійно застрахованими особами, а тому в позові слід відмовити у повному обсязі.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм відповідну правову оцінку, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права; в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 197 п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2014 року справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко