Справа № 159/7756/14,2а/159/14/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. Справа № 876/1676/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області (далі УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області) про визнання неправомірними дій відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії у зменшеному розмірі та зобов'язання УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року в розмірі 90 % від суми її заробітної плати.

Вважає, що дії УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо перерахунку їй пенсії як державному службовцю, виходячи з розміру 80% від заробітної плати є протиправними, оскільки пенсія державного службовця була призначена їй у розмірі 90% заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2015 року позов задоволений.

Відповідач УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем при перерахунку пенсії позивачу враховано 80% від суми заробітку, оскільки перерахунок пенсії проведений з врахуванням ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 196 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 30 листопада 2006 року перебуває на обліку в УПФ України в м. Ковелі і Ковельському районі, як пенсіонер відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія була призначена в розмірі 90% заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року скасовано постанову Ковельського міськрайонного суду від 21 березня 2014 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано УПФ України в місті Ковелі та Ковельському районі провести з 01 березня 2014 року перерахунок і виплату пенсії позивача, призначену її відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), зазначених у довідці УПФ України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області від 24 лютого 2014 № 16, та з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що здійснюючи перерахунок позивачу пенсії з врахуванням 80% заробітної плати, відповідач порушив конституційне право позивача на розмір вже призначеної у 2006 році пенсії в розмірі 90% заробітної плати шляхом звуження та обмеження її прав, оскільки 30.11.2006 року позивачу була призначена пенсія державного службовця в розмірі саме 90% від її заробітної плати.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України,в тому числі і Законом України «Про державну службу» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії.

Відповідно до п.2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 05.07.2012 року, якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 з 30 листопада 2006 року призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» і виплачувалась з врахуванням 90% розміру заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» 1993 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій УПФ України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області стосовно перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати та зобовязання УПФ України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано та підставно задовольнив позов, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2015 року у справі № 159/7756/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2