Справа № 731/196/14 (2а/731/7/14)
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 червня 2015 року м. Київ К/800/28997/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Варвинської селищної ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Чернігівської області в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила суд визнати рішення виконавчого комітету Варвинської селищної ради № 42 від 29 березня 2013 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» таким, що суперечить рішенню Варвинської селищної ради 13 сесії 4 засідання 5 скликання від 12 лютого 2008 року «Про стан господарської діяльності комунального підприємства» та зобов'язати виконавчий комітет оприлюднити інформацію про діючі тарифи, встановлені рішенням Варвинської селищної ради 13 сесії 4 засідання 5 скликання від 12 лютого 2008 року «Про стан господарської діяльності комунального підприємства». Крім того, просить зобов'язати виконавчий комітет розробити механізм компенсації збитків, що було нанесено надавачам та споживачам послуги водопостачання та водовідведення в період з 1 травня 2013 року.

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеними судовими рішеннями суду, позивач звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, закрити провадження у справі.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного суду, суди попередніх інстанцій виходили з наступних підстав.

Спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу правомірності рішення виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області № 42 від 29 березня 2013 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» було встановлено тарифи для населення, бюджетних установ та інших споживачів.

На момент прийняття виконавчим комітетом Варвинської селищної ради № 42 від 29 березня 2013 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» не було передбачено вимоги щодо отримання висновку Держцінінспекції.

На момент розгляду справи судом відсутній і предмет спору, оскільки рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області було прийнято рішення № 103 від 9 вересня 2014 року «Про коригування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення», було встановлено скориговані тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для категорій споживачів: для населення на водопостачання 5,7 грн., на водовідведення 11,72 грн.; для бюджетних установ тариф на водопостачання 5,95 грн., на водовідведення 13,03 грн.; для інших споживачів тариф на водопостачання 6,16 грн., на водовідведення 17,54 грн.

При цьому, пунктом 2 даного рішення визнано такими, що втратили чинність рішення виконкому № 42 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» від 29.03.2013 року та п. 1 рішення виконкому № 158 «Про внесення змін до деяких рішень виконкому про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги» від 15 листопада 2013 року, серед яких і рішення, яке сторона позивача просить визнати таким, що суперечить рішенню Варвинської селищної ради 13 сесії 4 засідання 5 скликання від 12 лютого 2008 року «Про стан господарської діяльності комунального підприємства».

Більше того, постановою КМУ від 17 липня 2014 року № 269 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» з «Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» було виключено розділ «Надання висновку щодо розрахунків економічно обґрунтованих планованих витрат, пов'язаних з централізованим водопостачанням та водовідведенням», тобто при формуванні розрахунків економічно обґрунтованих планованих витрат, пов'язаних з централізованим водопостачанням та водовідведенням отримання висновків Держцінінспекції вже не потрібно.

Вимога позивача щодо визнання рішення виконкому № 42 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» від 29.03.2013 року таким, що суперечить рішенню Варвинської селищної ради 13 сесії 4 засідання 5 скликання від 12 лютого 2008 року «Про стан господарської діяльності комунального підприємства» також не може бути задоволена, оскільки зазначеним рішенням було припинено діяльність КП «Варва-Водоканал» та п. 6 цього рішення затверджено для нового КП «Господар» тимчасові тарифи на водопостачання та водовідведення і зобов'язано виконавчий комітет Варвинської селищної ради ввести в дію тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства. Приписи сесії були виконані виконавчим комітетом. Тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважають, що рішення виконавчого комітету Варвинської селищної ради не суперечить вимогам рішення зазначеної сесії Варвинської селищної ради.

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі - КАС України) Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені судами, а заявник не наводить підстав вважати, що суди при цьому неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Варвинської селищної ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін