Справа № 2-а-1555/11
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1555/11 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року по справі за позовом Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» до Київської міської ради, Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська Державна адміністрація), виконавчого органу Київської міської ради Київська міська державна адміністрація, Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», треті особи: Державний комітет телебачення та радіомовлення України, Верховна Рада України, Кабінет міністрів України, Фонд Державного майна України про визнання відсутності повноважень, визнання протиправними рішення, відновлення повного господарського відання об'єктом державної власності і необхідність вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року у справі № 2-а-1555/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суд України від 17.04.2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 року № 26 в частині п. 15 таблиці 14 «Перелік нежилих будинків та споруд, які передаються до комунальної власності», додатку 1 до п. 3 рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 13.01.1992 № 26; визнано відсутність повноважень Київської міської Ради стосовно розпорядження приміщеннями, розташованими в будинку № 42 (літ.А, А-1) по вул. Володимирській в м. Києві, загальною площею 784,80 кв.м. на 2-3 поверхах; визнано протиправним та скасовано пункти 1, 2, 6 рішення Київської міської ради (ІІІ сесія шостого скликання) від 09.07.2009 року № 784/1840 «Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва» в частині п. 4 Переліку додатку № 2, які стосуються приміщень, розташованих в будинку № 42 (літ. А, А-1) по вул. Володимирській в м. Києві, загальною площею 784,80 кв.м. на 2,3 поверхах. Вказана постанова набрала законної сили.

20.02.2015 року Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) подали заяву про перегляд постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року за нововиявленими обставинами.

27.05.2015 року Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою відмовив в задоволенні зазначеної заяви.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, КП «Київжитлоспецексплуатація» подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву задовольнити. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 ст. 245 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Враховуючи викладені норми Кодексу адміністративного судочинства України, можна зробити висновок, що нововиявлені обставини характеризуються такими обов'язковими ознаками:

1) дані обставини об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

В якості підстави для перегляду постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року у справі № 2-а-1555/11 за нововиявленими обставинами заявник зазначає лист Фонду держмайна України від 30.10.2014 року № 1015-14771, у якому зазначено про відсутність на балансі позивача ДП «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» нерухомого державного майна. Вказаний лист, на думку апелянта, свідчить, що вказані нежилі приміщення завжди перебували у комунальній власності, тому не входять державної власності.

Колегія суддів не може погодитися з такими доводами апелянта, оскільки аналіз змісту постанови суду першої інстанції від 04.02.2013 року свідчить про встановлення факту, що майно видавництва - приміщення за адресою вул. Володимирська, 42 в м. Києві є державною власністю, а наявність наведених заявником даних були відомі учасникам процесу і суду під час розгляду справи. Також було встановлено, що рішенням Київської міської ради від 09.07.2009 року № 784/1840 в частині передачі спірного майна, яке було державною власністю, у комунальну власність постановлено неповноважним суб'єктом з порушенням чинного законодавства України. Отже, вказаним вище рішенням суду було встановлено неправомірність передачі державного майна у комунальну власність.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при прийнятті спірної постанови судом першої інстанції було досліджено наявні в справі докази, на які посилалися сторони в якості обґрунтування своєї позиції, та правова оцінка яких слугувала підставою для часткового задоволення позову. Крім того, лист державного органу - Фонду державного майна України, які являються третьою особою по даній справі, носить виключно інформаційний характер та жодним чином не може розцінюватися в якості істотної підстави для скасування судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Роблячи висновок про недоведеність заявником наявності підстав для перегляду постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року в адміністративній справі № 2а-1555/11 за нововиявленими обставинами, судом першої інстанції правомірно взято до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини (справа «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04), згідно з якою:

п. 34. «Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.».

В п. 37 вказаного рішення суд зауважив, що … єдиною причиною була необхідність перегляду справи заявника у світлі іншого закону, а це означає, що такий перегляд був замаскованим оскарженням. Отже, … у цій справі не було дотримано принципу юридичної визначеності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами відмовлено правомірно.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 199, 200, 205, 206, 245, 248, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - відмовити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.