Справа № 2а-4253/12/1070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Київ К/800/24045/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р.

у справі № 2а-4253/12/1070

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби (далі - відповідач, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси), в якому просила суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2012 р. № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р., позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 06.06.2012 р. № .

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р. і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечував, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець 11.04.2011 р., свідоцтво серії НОМЕР_1.

15.04.2011 р. ФОП ОСОБА_4 зареєстрована як платник єдиного податку (свідоцтво серії И№ 324535 від 15.04.2011 р.). Згідно свідоцтва позивач здійснює наступні види діяльності : 70.20 здавання в оренду власного нерухомого майна, 70.31 діяльність агентств нерухомості, 437.20 оброблення неметалевих відходів.

Відповідно до матеріалів облікової справи платника земельного податку ОСОБА_4 в її користуванні знаходяться шість земельних ділянок, розташованих в Суворовському районі м. Одеси.

06.06.2012 р. відповідачем згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 розділу ІІ та пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України прийняте податкове повідомлення-рішення № 000021703 про визначення позивачу суми податкового зобов'язання зі сплати земельного податку у розмірі 100 103, 77 грн.

За результатами адміністративного оскарження скарга позивача була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником плати (податку) за землю.

Згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507 «Про роз'яснення Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкт малого підприємництва, який згідно з абзацом п'ятим частини першої статті 6 не є платником плати (податку) за землю, звільняється від плати (податку) за землю лише за земельні ділянки, які використовуються ним для провадження підприємницької діяльності.

Абзацом «г» підпункту 1 пункту 1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що з 01 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV ПК України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва платники єдиного податку не є платниками земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються для ведення підприємницької діяльності.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення позивачка була зареєстрована як платник єдиного податку та згідно свідоцтва здійснює наступні види діяльності : 70.20 здавання в оренду власного нерухомого майна, 70.31 діяльність агентств нерухомості, 437.20 оброблення неметалевих відходів.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби - відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р. у справі № 2а-4253/12/1070 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко