Справа № 815/1753/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1753/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Одеса 10год.45хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Торубка М.А.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

Від відповідача: Телега - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства в Одеській області про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням уточнень від 11.06.2015р.) ОСОБА_2, в якій позивачка просить суд скасувати наказ Головного управління Держземагентства в Одеській області №107 від 14.11.2014 року «Про доповнення переліку земельних ділянок» в частині включення земельної ділянки площею 78, 3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) до Переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами»; зобов'язати Головне управління Держземагентства в Одеській області затвердити проект землеустрою для передачі в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 78, 3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства за рахунок земель Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передати ОСОБА_2 вказану земельну ділянку в довгострокову оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача із заявами про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду на підставі погодженого відповідно чинного законодавства проекту відведення земельної ділянки. Листом від 13.08.2014 року вперше подані 30.07.2014р. документи були повернені з інформацією, що проект землеустрою не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Усунувши недоліки, які стали підставою для повернення, позивачка неодноразово зверталася до Головного управління Держземагентства в Одеській області з заявами від 30.09.2014 року, 20.10.2014 року, 10.11.2014 року з відповідним пакетом документів, однак їй відмовили у погодженні проекту землеустрою. В подальшому листом від 21.11.2014 року позивачку було повідомлено, що 14.11.2014 року наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області №107 «Про доповнення до Переліку земельних ділянок» земельну ділянку площею 78.3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1), на яку претендує ОСОБА_2, включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.

Позивач вважає, що наказ Головного управління Держземагентства в Одеській області №107 не ґрунтується на вимогах ст.ст.123, 124,134 ЗК України, порушує її конституційне право на отримання земельної ділянки у користування. Позивач також вказує, що відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки, у разіпередачі громадянам для ведення фермерського господарства.

В даному випадку відповідач не мав права включати в Перелік земельних ділянок, права на які підлягають реалізації через земельні торги, спірну ділянку, оскільки у позивачки станом на 15.10.2014 рік на земельну ділянку площею 78.3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) був виготовлений на законних підставах та направлений на затвердження ще 30.07.2014 року проект землеустрою і законних підстав відмовити в його затвердженні у відповідача не було, та не було будь - яких правових підстав включати вказану земельну ділянку в Перелік ділянок, права на які підлягають реалізації через земельні торги.

Крім того, будь-яких інших підстав для прийняття рішень щодо продажу земельної ділянки чи прав на неї на земельних торгах, таких як: результати проведених маркетингових досліджень, аналіз інвестиційної привабливості, попиту на земельну ділянку, проектів землеустрою, у відповідача не було та ним не використано.

У зв'язку з чим, на думку позивача, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, як такий, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції вказав, що підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) стала невідповідність складу проекту землеустрою вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій», а саме: склад проекту землеустрою не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій»; проект не має належного оформлення; дата підписання завдання на розробку проекту не відповідає даті укладання договору від 27.06.2014 №14/01-00303. Крім того, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 16.06.2010 за 391/17686.

Відповідно до статей 106, 107 Земельного кодексу України статей 14, 55 Закону України «Про землеустрій» та з метою визначення порядку встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками була розроблена Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 № 391/17686 (далі - Інструкція). Додатком 2 до цією Інструкції є акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання, дотримання затвердженої форми якого є обов'язковим. При цьому, у висновку Відділу Держземагентства в Ананьївському районі Одеської області від 24.06.2014 № 245 та переліку обмежень у використанні земельної ділянки від 24.06.2014 № 116 невірно зазначена інформація щодо присвоєння кадастрового номера земельної ділянки.

У зв'язку з чим відповідачем правомірно було відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

На наступні звернення гр. ОСОБА_2 до Головного управління були надані відповіді в яких було зазначено, що зауваження до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладені в листі від 13.08.2014 № 19-15-0.9-7065/2-14, не були усунені, тому у затвердженні проекту землеустрою відмовлено.

На заяву гр. ОСОБА_2 від 10.11.2014 Головним управлінням була надана відповідь від 21.11.2014, в якій запропоновано придбати право на бажану земельну ділянку на земельних торгах, оскільки на виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14 Відділом Держземагентства в Ананьївському районі Одеської області, було надано перелік земель сільськогосподарського призначення державної власності для формування земельних ділянок, як об'єктів цивільних прав, що не надані у власність чи у користування та підлягають продажу на земельних торгах, які розташовані на території Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), була надана інформація щодо включення земельної ділянки площею 78,3966 га, на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області, яку бажає оформити Позивач.

Наказом Головного управління від 14.11.2014 № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» було доповнено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, до якого включена спірна земельна ділянка площею 78,3966 га.

На думку відповідача, наказ №107 від 14.11.2014 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 29.05.2014 року позивачка звернулась з заявою до Головного управління Держземагентства в Одеській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 78,3966 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок земель Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

12.06.2014 року наказом № 15-436/14-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл гр.ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства площею 78, 3966 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Між позивачкою та ДП « Центр державного земельного кадастру» було укладено договір № 14/01-00303 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років громадянці ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

В подальшому проекту землеустрою був розроблений та погоджений у відділі Держземагентства в Ананьївському районі (висновок від 24.06.2014 року №245).

30.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до ГУ Держземагентства в Одеській області про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки строком на 49 років для ведення фермерського господарства загальною площею 78, 3966 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту). До вказаної заяви було додано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років, погоджений відповідно до вимог чинного законодавства; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку; проект договору оренди.

13.08.2014 року ГУ Держземагентства в Одеській області, розглянувши вказану заяву позивачки, надало відповідь за №19-15-0.9-7065/2-14, відповідно до якої ОСОБА_2 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки склад проекту землеустрою не відповідає вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій»; проект землеустрою не має належного оформлення; відповідає даті укладання договору від 27.06.2014 р. № 14/01-00302; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 16.062010 за №391/17686; у висновку Відділу Держземагентства в Ананьївському районі Одеської області від 24.06.2014 № 245 та переліку обмежень у використанні земельної ділянки від 24.06.2014 №; 116 невірно зазначена інформація щодо присвоєння кадастрового номера земельної ділянки; дата підписання завдання на розроблення проекту землеустрою не відповідає даті укладання договору від 27.06.2014 № 14/01-00303.

В подальшому ОСОБА_2 зверталася з аналогічними заявами про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у користування до ГУ Держземагентства в Одеській області 20.08.2014 року, 30.09.2014 року, 20.10.2014 року.

27.08.2014 року листом №19-15-0.9-7522/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області надано відповідь, відповідно до якої позивачкою надані матеріали без урахування вимог зазначених в листі від 13.08.2014 року №19-15-0.9-7065/2-14, у затвердженні проекту землеустрою відмовлено.

Листом від 10.10.2014 року за №19-15-0.9-9314/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області на заяву від 30.09.2014 року повідомило ОСОБА_2 про неусунення останньою зауважень, викладених в листі від 13.08.2014 року №19-15-0.9-7065/2-14.

29.10.2014 року листом за №19-15-0.9-10133/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області повідомило позивача, що нею надані документи без урахування вимог викладених у листі від 13.08.2014 року №19-15-0.9-7065/2-14, у зв'язку з чим ГУ Держземагентства в Одеській області відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

10.11.2014 року ОСОБА_4 знов звернулася з заявою про затвердження документації із землеустрою до ГУ Держземагентства в Одеській області.

21.11.2014 року відповідачем надана відповідь за №19-15-0.9-11169/2-14, де відповідач зазначив, що листом від 29.10.2014 № 01-01-02/5426 Відділом Держземагентства в Ананьївському районі Одеської області запропоновано включити земельну ділянку площею 78.3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) до Переліку. Наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області від 14.11.2014 № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» земельну ділянку площею 78.3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) включено до Переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремим лотами. У зв'язку з чим, ГУ Держземагентства в Одеській області відмовило позивачці у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та запропонувало ОСОБА_2 придбати право на бажану земельну ділянку на земельних торгах.

Не погодившись з вказаною відмовою та наказом від 14.11.2014 № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» (у відповідній частині), позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Суд погоджується з доводами позивачки виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно із п «в» ч.1 ст.31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗК України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.ч.1-4,6,10,13,14).

Згідно із ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Виходячи із приписів ч.4 ст.122 ЗК України саме ГУ Держземагентства в Одеській області наділено компетенцією (повноваженнями) з передачі земель державної власності у користування для всіх потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачці відповідач неодноразово відмовляв у затвердженні розробленого та погодженого проекту, посилаючись (вперше) на окремі недоліки окремих документів у складі проекту формального характеру, а в частині невідповідності вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010р. №376, Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, - без пояснення, в чому саме полягає така невідповідність.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок, зокрема, для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; (абз. 16 ч. 2 ст. 134 ЗК України).

Таким чином, ОСОБА_2 має право одержання земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів (не на конкурентних засадах).

Відповідно до ч.13 ст.123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Дослідивши зміст листів ГУ Держземагентства в Одеській області, якими оформлена відмова у затвердженні проекту землеустрою, суд встановив, що підстави відмови в них не зазначені, як того вимагає ч.13 ст.123 ЗК України, а саме, відсутнє посилання на те, яким саме вимогам законодавства не відповідає проект землеустрою (листи від 27.08.2014р., від 10.102014р., від 29.10.2014р.).

Не вказано також і які саме недоліки, зазначені у листі відповідача від 13.08.2014р., при наступних зверненнях позивачки так і не були усунені в проекті землеустрою.

Вперше відмова, оформлена листом від 13.08.2014р., містила вказівку на формальні недоліки в оформленні проекту (певні невідповідності в окремих даних), а також беззмістовне посилання на невідповідність Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010р. №376.

В чому саме полягає невідповідність проекту землеустрою вимогам, зокрема, ст.50 ЗУ «Про землеустрій», жодна відповідь ГУ Держземагентства в Одеській області не визначає.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

В порушення вимог ч.13 ст.123 ЗК України, відмовляючи ОСОБА_2, відповідач не зазначив підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а саме, яким саме нормам земельного чи іншого законодавства цей проект не відповідає.

За цих обставин суд повністю погоджується з твердженнями ОСОБА_2, що відмова у затвердженні проекту землеустрою, оформлена листами відповідача, має формальний характер та є необґрунтованою.

Представник відповідача у судовому засіданні, посилаючись на ч. 3 ст. 136 ЗК України, стверджував, що підставою для відмови у задоволенні заяви від 10.11.2014 року ОСОБА_2 є те, на виконання рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. відповідачем у листопаді 2014 року включено до Переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремим лотами, земельну ділянку, намір отримання якої має позивач. Інших підстав для відмови відповідачем не наведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В. Б. від 08.10.2014 N 37732/0/1-14 та рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року, що введені в дію наказом Держземагенства України від 15.10.2014 р. № 328, Головним управлінням Держземагенства у Одеській області прийнято 14.11.2014 наказ № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок», відповідно до якого доповнено Перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, згідно Додатку №1, затвердженого наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» №77 від 18.09.2014 року, зокрема, земельну ділянку площею 78,3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Наказом Держземагентства України №328 від 15.10.2014 року "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України" введені в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року (протокол засідання № 2): "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" № 2/1 та "Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" № 2/2.

Відповідно до пункту 2 рішення колегії № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Пунктом 2.2 рішення колегії № 2/2 "Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" передбачено, що за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що позивачкою дозвіл на розробку документації із землеустрою на спірну земельну ділянку було отримано 12.06.2014 року, 30.07.2014 року позивачка з виготовленим проектом землеустрою вперше звернулася до Головного управління Держземагентства в Одеській області з заявою про затвердження.

Судом встановлено, що останнє клопотання ОСОБА_2 від 10.11.2014р. було зареєстровано в Управлінні 10.11.2014р. (а.с.24) та станом на дату прийняття оскаржуваного наказу №107 - 14.11.2014р. не було вирішено, відповідь на нього було надано тільки 21.11.2014р. (а.с.28), без розгляду по суті питання затвердження проекту землеустрою, з посиланням на включення спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржуваний наказ №107 від 14.11.2014р. вимогам законності, обґрунтованості, розсудливості та добросовісності не відповідає, порушує право ОСОБА_2 на одержання в орендне користування земельної ділянки згідно із законом для ведення фермерського господарства та принцип правової визначеності у земельних правовідносинах, тому підлягає скасуванню як протиправний, адже є наслідком неодноразової протиправної відмови ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою для передачі в оренду строку на 49 років земельної ділянки площею 78, 3966 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства за рахунок земель Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами нанесеного пункту) та передачу ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства задоволенню не підлягають з огляду наступного.

Головне управління Держземагентства в Одеській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держземагентства в Одеській області (далі - Положення), що затверджено наказом Держземагентства України № 310 від 06.07.2012 (із змінами, затвердженими наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 85 від 01.03.2013).

Відповідно до п. 2 цього Положення Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученням Прем'єр-міністра України, наказами міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, наказами Держземагентства України, дорученнями Голови Держземагентства України та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

В даному випадку, повноваження щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду належить виключно відповідачу, для реалізації яких йому надано право діяти в установлений законодавством спосіб, не виходячи за межі компетенції, дотримуючись норм земельного законодавства, при цьому суд не може втручатись у виключну компетенцію відповідача.

У свою чергу, суб'єкт владних повноважень, здійснюючи надані йому повноваження, не вправі відмовити у затвердженні проекту землеустрою з тих самих мотивів, які визнані судом необгрунтованими.

За вказаних обставин у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Управління затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку в оренду слід відмовити, оскільки спірні дії вчиняються виходячи з вимог ст.ст.122,123,124 ЗК України тільки шляхом прийняття відповідачем рішення (у формі наказу).

Оскільки на заяву ОСОБА_2 від 10.11.2014 року відповідачем надано відповідь від 21.11.2014 року, відповідно до якої позивачці відмовлено у затвердженні документації із землеустрою у зв'язку з включенням Наказом №107 спірної земельної ділянки до земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, а відповідний наказ скасований судом як протиправний, процедура вирішення питання про затвердження проекту землеустрою за заявою ОСОБА_2 від 10.11.2014р. є незавершеною, адже рішення по суті питання відповідачем прийняте з мотивів, що суперечать вимогам ч.13 ст.123 ЗК України.

Суд звертає увагу на те, що таке рішення у разі відмови у затвердженні проекту землеустрою має відповідати положенням ч.13 ст.123 Земельного кодексу України, тобто бути обґрунтованим, законним та зрозумілим.

Отже в даному випадку, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 11, 162 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити права позивача шляхом зобов'язання Головного управління Держземагентства в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 10.11.2014 року (номер реєстрації Головного управління Держземагентства в Одеській області - 19-13891/0/1-14 від 10.11.2014 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років для ведення фермерського господарства на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області «за межами населеного пункту» площею 78.3966га./ з прийняттям рішення відповідно до законодавства.

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства в Одеській області про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства в Одеській області №107 від 14.11.2014 року "Про доповнення переліку земельних ділянок" в частині включення земельної ділянки площею 78.3966га. (кадастровий номер НОМЕР_1) до Переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Зобов'язати Головне управління Держземагентства в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 10.11.2014 року /номер реєстрації Головного управління Держземагентства в Одеській області - 19-13891/0/1-14 від 10.11.2014 року/ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років для ведення фермерського господарства на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області «за межами населеного пункту» площею 78.3966га., з прийняттям рішення відповідно до законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 36,54 грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.06.2015 року

Суддя М.М. Аракелян