Справа № 813/7159/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. Справа № 876/841/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Західприлад» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Західприлад» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивач - Приватне підприємство «Західприлад» (далі - ПП «Західприлад») звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ в Залізничному районі), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.06.2014 року №/9367 та від 24.06.2014 року №/9366.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що податковий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки у позивача є в наявності усі підтверджуючі документи пов»язані із здійсненням господарської діяльності з його контрагентами. Позивач стверджує, що декларуючи суми відповідних податкових зобов»язань керувався нормами податкового кодексу та ґрунтувався на документах первинного бухгалтерського обліку, а відтак вимог чинного законодавства не порушував. Вважає, що висновки відповідача про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Промтехметал», ТзОВ «Крафт ЛВ» є надуманими та нічим не доводяться.

Зазначає, що реальність господарських операцій підтверджується наявними оригіналами первинних, бухгалтерських та платіжних документів, котрі досліджувались контролюючим органом в ході перевірки. Вважає, що несплата податку контрагентами при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. Таким чином, відповідач не може нараховувати податок на додану вартість та застосовувати штрафні (фінансові) санкції до позивача при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій. Твердить, що вказані в акті перевірки норми податкового законодавства регулюють питання заборони включення сум ПДВ до податкового кредиту за відсутності податкових накладних, а також порядку складання податкової накладної, проте не регулюють питання відсутності у платника ПДВ права на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту за умови не відображення контрагентом сум ПДВ у податковому зобов»язанні

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ПП «Західприлад» оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свою апеляційні вимоги мотивує тим, що при ухваленні оскарженого рішення судом першої інстанції порушено ряд норм матеріального та процесуального законодавства, а саме: ч. 2 ст. 71, 72, 79, 159 КАС України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, Постанову КМУ від 25.02.2009 року №207 «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні», ст. 44 Господарського кодексу України, п. 86.10 Податкового кодексу України, а відтак оскаржене рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДПІ в Залізничному районі на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, наказу ДПІ в Залізничному районі від 20.05.2014 року № 656 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Західприлад» з питань здійснення фінансово-господарських відносин з ТзОВ «Промтехметал», ТзОВ «Крафт ЛВ», ПП «Воллі» за період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року, про що складено акт перевірки №1319/22-01/33665921.

Наказ ДПІ в Залізничному районі від 20.05.2014 року № 656 винесено на виконання постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області старшого лейтенанта податкової міліції Малецького О.С. з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов»язкових платежів під час взаємовідносин із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", іншими суб»єктами господарювання із фіктивними ознаками за період 01.01.2011 року по 01.12.2011 року.

Здійснюючи перевірку позивача податковому органу надано протокол виїмки від 04.11.2011 року, згідно з яким вилучено у позивача усю первинну документацію по взаєморозрахунках з ТзОВ «Промтехметал», ТзОВ «Крафт ЛВ» за період 01.01.2011 року по 01.12.2011 року, у зв»язку з чим відповідач досліджував первинну документацію в приміщенні СУ ФР ГУ Міндоходів у Львівській області.

Також відповідач при перевірці позивача використав акт ДПІ у Франківському районі м. Львова позапланової невиїзної перевірки від 13.07.2011 року №1163/23-2/37399009 ТзОВ «Крафт ЛВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкового зобов»язання та податкового кредиту декларацій з ПДВ за лютий-травень 2011 року. Згідно з даним актом встановлено, що за результатами виходу за юридичною адресою ТзОВ «Крафт ЛВ» не знаходиться, інформація щодо фактичного виду діяльності та отриманих дозволів та ліцензій відсутня, у даного підприємства відсутні виробничі потужності, транспортні засоби, трудові ресурси, що є необхідним для здійснення господарських операцій.

Також відповідачем використано акт ДПІ у Сихівському районі м. Львова позапланової невиїзної перевірки від 04.11.2011 року №4124/23-408/37398974 ТзОВ «Промтехметал» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкового зобов»язання та податкового кредиту декларацій з ПДВ за травень 2011 року. Як видно з даного акту, контрагент позивача ТзОВ «Промтехметал» власних виробничих потужностей та трудових ресурсів немає, що відповідно виключає можливість виконання взятих на себе зобов»язань.

Відповідачем за результатами перевірки встановлені наступні порушення податкового законодавства:

- п. 5.1, п.п. 5.2.1, п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5, п.п. 11.2.1. п. 11.2. ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п. 14.1.27, п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 138.2, ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого було занижено податок на прибуток всього в сумі 225 499 грн., в т.ч.: за 1 квартал 2011 року - 182 382 грн., за 2 квартал 2011 року в сумі 43 117 грн.

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість всього на суму 48 157 грн., в тому числі за лютий 2011 року 10 663 грн., за квітень 2011 року в сумі 32 925 грн., за червень 2011 року в сумі 4 569 грн.

Вищенаведені порушення податкового законодавства відповідачем мотивовано тим, що податковий орган не встановив факту існування відносин позивача з його контрагентами ТОВ «Крафт ЛВ» та ТзОВ «Промтехметал», так як до перевірки не представив товаросупровідних документів, в тому числі товарно-транспортних накладних, які б підтверджували реальне придбання позивачем ТМЦ від продавця, документів, також не представив документів про якість товарів, їх придатність, окрім цього, позивач не зумів підтвердити факт приймання товарів на складах, їх облікування, лише надав виписані ТОВ видаткові та податкові накладні.

За результатами перевірки було винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 24.06.2014 року:

- №/9366 за платежем ПДВ, на суму 4 570 грн.;

- №/9367 за платежем податок на прибуток, на суму 43 117 грн.

З матеріалів справи видно, що факт виконання укладеного з ТзОВ «Крафт ЛВ» договору купівлі-продажу від 29.04.2011 року № 247, позивач підтверджував:

- видатковими накладними №РН-0000553 від 20.05.2011 року, №РН-0000551 від 16.05.2011 року, №РН-0000359 від 11.05.2011 року, №РН-0000571 від03.06.2011 року.

- актами виконаних робіт № ОУ-ООООО16 від 24.05.2011року, № ОУ-0000015 від 16.05.2011 року, № ОУ-0000017 від 12.05.2011 року, № 240 від 24.05.2011 року, № 220 від 20.05.2011 року, № 139 від 16.05.2011 року, № 162 від 16.05.2011 року, №114 від12.05.2011 року, № 106 від 11.05.2011 року, № 18 від 03.06.2011 року,

- рахунки - фактури №СФ-6-01037 від 12.05.2011 року, №СФ-6-01035 від 16.05.2011 року, №СФ-6-01036 від 24.05.2011 року, №СФ-6-01002 від 03.06.2011 року, №СФ-6-01033 від 03.05.2011 року, №СФ-5-20010 від 20.05.2011року, №СФ-5-10010 від 16.05.2011 року, №СФ-5-11008 від 11.05.2011 року.

Так, товари придбані згідно видаткової накладної №РН-0000359, виданої ТзОВ «Крафт ЛВ» від 11.05.2011 року позивач підтверджує:

- видатковими накладними: №294 від 26.05.2011, №259 від 13.05.2011, №288 від 25.05.2011, №288 від 25.05.2011, №312 від 31.05.2011, №272 від 18.05.2011, №252 від 12.05.2011, №275 від 19.05.2011, №297 від 27.05.2011, №259 від 13.05.2011, №249 від 11.05.2011 року, №307 від 30.05.2011 року, №249 від 11.05.2014 року, №301 від 30.05.2011 року,№295 від 27.05.2011 року, №276 від 20.05.2011 року, №280 від 23.05.2011 року, №273 від 18.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року.

Реалізацію товарів придбаних за видатковою накладною № РН-0000571 від 03.06.2011року доводить:

- видатковими накладними: №379 від 30.06.2011 року, №374 від 30.06.2011 року, №374 від 30.06.2011, №381 від 30.06.2011, №381 від 30.06.2011, №357 від 22.06.2011, №347 від 17.06.2011, №355 від 22.06.2011, №328 від 09.06.2011, №350 від 20.06.2011, №381 від 30.06.2011, №340 від 16.06.2011, №348 від 17.06.2011, №358 від 22.06.2011, №376 від 30.06.2011, №353 від 22.06.2011, №319 від 07.06.2011, №349 від 17.06.2011, №368 від 29.06.2011, №351 від 20.06.2011, №381 від 30.06.2011 року

Товар згідно видаткової накладної №РН-0000553 від 20.05.2011 року та подальше його використання у своїй діяльності підтверджує:

- видатковими накладними №361 від 23.06.2011 року, №345 від 17.06.2011 року, №338 від 14.06.2011 року

Товар згідно видаткової накладної №РН-0000551 від 16.05.2011 року та факт його реалізації надав:

- видаткові накладні від №313 від 02.06.2011, №329 від 10.06.2011,№332 від 10.06.2011, №346 від 17.06.2011, №320 від07.06.2011 року, №361 від 23.06.2011,№322 від 08.06.2011, №320 від 07.06.2011, №324 від 09.06.2011,№322 08.06.2011, № 226 від 29.04.2011 року, №233 від 29.04.2011 року.

Також видно, що між позивачем та ТзОВ «Промтехметал» відносини засновані були на основі договорів купівлі-продажу №0103/17 від 01.03.2011 року та №0102/24 від 01.02.2011 року.

Виконання зазначених вище договорів позивача доводить наступними документами, а саме:

- рахунками-фактур №СФ-1-0602 від 05.04.2011 року, №СФ-1-0603 від 06.04.2011 року, №СФ-1-0604 від 01.04.2011 року;

- видатковими накладними: РН-00599 від 06.04.2011 року, РН-00818 від 03.05.2011 року, РН-00819 від 04.05.2011 року, РН-00820 від 06.05.2011 року, РН-00821 від 11.05.2011 року; РН-00600 від 01.04.2011 року;

- актом здачі-приймання робіт № ОУ-1-0602 від 05.04.2011 року;

- податковими накладними: - № 288 від 29.04.2011 року, № 287 від 22.04.2011 року, № 286 від 20.04.2011 року, № 285 від 15.04.2011 року, № 62 від 06.04.2011 року, № 47 від 05.04.2011 року, № 7 від 01.04.2011 року.

Реалізацію товару придбаного позивачем в ТзОВ «Промтехметал» згідно видаткової накладної РН-00599 від 06.04.2011 року позивач підтверджує наступними копіями документів:

- видатковими документами №214 від 28.04.2011 року, №214 від 28.04.2011 року, №214 від 28.04.2011 року, №214 від 28.04.2011 року, №193 від 12.04.2011 року, №210 від 19.04.2011 року, №226 від 29.04.2011 року, №223 від 29.04 2011 року.

Реалізація ТМЦ придбаних у ТзОВ «Промтехметал» згідно видаткової накладної РН-00818 від 03.05.2011 року підтверджує видатковими накладними: №242 від 10.05.2011 року, №238 від 05.05.2011року, №228 від 04.05.2011року, №228 від 04.05.2011 року, №246 від 10.05.2011 року, №240 від 06.05.2011 року, №245 від 10.05.2011 року, №229 від 04.05.2011 року, №283 від 24.05.2011 року.

Придбаний у ТзОВ «Промтехметал» згідно видаткової накладної №РН-00819 від 04.05.2011 р., та реалізований у майбутньому підтверджує, видатковими накладними: №274 від 19.05.2011 року, №236 від 04.05.2011 року, №256 від 13.05.2011 року, №261 від 16.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року, №241 від 06.05.2011 року, №190 від 11.05.2011 року, №190 від 11.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року, №254 від 13.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року, №258 від 16.05.2011 року, №291 від 26.05.2011 року, №286 від 24.05.2011 року, №279 від 20.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року, №287 від 25.05.2011 року, №191 від 11.05.2011 року, №264 від 17.05.2011 року, №243 від 10.05.2011 року, №262 від 16.05.2011 року, №254 від 13.05.2011 року, №286 від 24.05.2011 року, №309 від 31.05.2011 року, №302 від 2011 року.

Товар придбаний згідно видаткової накладної, виписаної ТзОВ «Промтехметал» за №РН-00820 від 06.05.2011 року та в підтвердження факту його подальшої реалізації позивач надав суд копії видаткових накладних: №292 від 26.05.2011 року , №288 від 25.05.2011 року, №262 від 16.05.2011 року, №307 від 30.05.2011 року, №306 від 30.05.2011 року, №306 від 30.05.2011 року, №306 від 30.05.2011 року, №277 від 19.05.2011 року, №298 від 27.05.2011 року, №290 від 26.05.2011 року, №278 від 20.05.2011 року, №288 від 25.05.2011 року, №307 від 30.05.2011 року, №271 від 18.05.2011 року, №254 від 13.05.2011 року, №309 від 31.05.2011 року, №250 від 11.05.2011 року, №270 віл 17.05.2011 року, №263 від 16.05.2011 року, №268 від 17.05.2011 року, №281 від 23.05.2011 року, №304 від 30.05.2011 року, №284 від 24.05.2011 року, №303 від 30.05.2011 року, №262 від 16.05.2011 року, №305 від 30.05.2011 року.

В підтвердження реалізації товару, придбаного згідно видаткової накладної №РН-00821 від 11.05.2011 року, позивачем надано наступні видаткові накладні №255 від 13.05.2011 року, №255 від 13.05.2011 року, №303 від 30.05.2011 року, №312 від 31.05.2011 року, №296 від 27.05.2011 року, №278 від 20.05.2011 року, №293 від 26.05.2011 року, №269 від 17.05.2011 року, №285 від 25.05.2011 року, №311 від 31.05.2011 року, №289 від 26.05.2011 року.

Реалізацію товару, придбаного по видатковій накладній №РН-00600 від 01.04.2011 року позивач підтверджує видатковими накладними №176 від 04.04.2011 року, №180 від 06.04.2011 року, №223 від 29.04.2011 року, №207 від 19.04.2011 року, №234 від 01.04.2011 року, №196 від 13.04.2011 року.

Також в підтвердження реалізації товару, придбаного в його контрагентів позивач надав копії довіреностей, а саме: довіреність №32 від 01.04.2011року, довіреність ААА №430354 від 21.03.2011 року, довіреність №7186, від 18.04.2011 року, довіреність №7/04, довіреність від 19.04.2011 року, довіреність №16, від 21.04.2011 року, довіреність № БТК 108 від 28.04.2011 року, довіреність №1745, від 29.04.2011 року, довіреність №390, від 29.04.2011 року, довіреність №112 від 29.04.2011 року, довіреність №151 від 29.04.2011 року, довіреність № 306 від 04.05.2011 року, довіреність №485 від 05.05.2011 року, довіреність серія ААГ №498812 від 05.05.2011 року, довіреність № 0242 від 05.05.2011 року, довіреність №960 від 05.05.2011 року, довіреність №598 від 10.05.2011 року, довіреність № БТК 122 від 11.05.2011 року, довіреність №67 від 11.05.2011 року, довіреність №281 від 11.05.2011 року, довіреність №14 від 12.05.2011 року, довіреність № 50 від 12.05.2011 року, довіреність №14 від 16.05.2011 року, довіреність №20 від 05.05.2011 року, довіреність №655 від 16.05.2011 року, довіреність №308/4 від 29.04.2011 року, довіреність № 1 від 16.05.2011 року, довіреність № СТ-0029 від 17.05.2011 року, довіреність №062 від 16.05.2011 року, довіреність №0290 від 18.05.2011 року, довіреність №661 від 18.05.2011 року, довіреність № 65 від 12.05.2011 року, довіреність №14 від 19.05.2011 року, довіреність №332 від 19.05.2011 року, довіреність №18 від 19.05.2011 року, довіреність серія ВНК №0000425/4125 від 18.05.2011 року, довіреність №512 від 17.05.2011 року, довіреність № 108, від 23.05.2011 року, довіреність №255, від 10.05.2011 року, довіреність № 3297 від 19.05.2011 року, довіреність №70, від 20.05.2011 року, довіреність №43, від 24.05.2011 року, довіреність №92, від 06.06.2011 року, довіреність №154 від 12.05.2011 року, довіреність №14 від 26.05.2011 року, довіреність №140 від 26.05.2011 року, довіреність №54-11 від 26.05.2011 року, довіреність №411, від 26.05.2011 року, довіреність серія АА № 002426 від 27.05.2011 року, довіреність №233, від 27.05.2011 року, довіреність №21, від 27.05.2011 року, довіреність НТЕ №001186, від 27.05.2011 року, довіреність №30-1, від 30.05.2011 року, довіреність № Б/Н від 30.05.2011 року, довіреність № 577 від 30.05.2011 року, довіреність серія ААВ № 502293 від 27.05.2011 року, довіреність №6345, від 31.05.2011 року, довіреність №233 від 02.06.2011 року, довіреність серія ЯОЗ № 334465 від 20.05.2011 року, довіреність №17, від 06.06.2011 року, довіреність №946 від 07.06.2011 року, довіреність № 12 від 08.06.2011 року, довіреність № 382 від 07.06.2011 року, довіреність серія ААГ №155720 від 09.06.2011 року, довіреність № ВЛ-0000340 від 09.06.2011 року, товарно-транспортною накладною №2 від 14.06.2011 року, довіреність №121 від 14.06.2011 року, довіреність №34 від 17.06.2011 року, довіреність № 964 від 17.06.2011 року, довіреність № 343 від 17.06.2011 року, довіреність №27 від 17.06.2011 року, довіреність серія ААГ № 484783 від 17.06.2011 року, довіреність серія АА № 002474 від 21.06.2011 року, довіреність № 599 від 20.06.2011 року, довіреність серія 12 ААВ № 280669 від 21.06.2011 року, довіреність серія ААГ №365952 від 23.06.2011 року, довіреність № Б/Н від 24.06.2011 року, довіреність № 139 від 30.06.2011 року, довіреність № 19 від 29.06.2011 року, довіреність №947 від 24.06.2011 року, довіреність № 484 від 16.06.2011 року.

Також в підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано акти приймання-передачі виконаних робіт, котрими він доводить використання ТМЦ у власній господарській діяльності, а саме акти на повірку придбаного обладнання:

- акти № 1643 від 05.2011 року, № 14102 від 05.2011 року, № 15028 від 05.2011 року, № 24106 від 05.2011 року, № 34263 від 05.2011 року, № 34286 від 05.2011 року, № 54181 від 05.2011 року, № 1/57622 від 14.06.2011 року, № 50218202 від 25.06.2011 року, № 15070 від 06.2011 року, № 10171 від 12.05.2011 року, № 521034 від 04.2011 року, № ЛВ0003510 від 30.04.2011 року, № ЛВ0004577 від 31.05.2011 року, № ЛВ0005656 від 30.06.2011року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що господарська діяльність контрагентів позивача має ознаки нереальності здійснення господарських операцій, а видані контрагенту первинні документи складені всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки, як встановлено судом, господарських правовідносин не було, а наявність у позивача лише податкових та видаткових накладних без фактичного вчинення господарської операції не дають право позивачу на їх відображення у податковій звітності, у зв»язку з чим не можуть братись судом до уваги, як такі, що підтверджують факт здійснення господарських операцій.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (далі по тексту - ПК України).

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв»язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені де складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами пункту 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов»язковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Між тим, згідно положень підпункту 139.1.9 пункту 139. 1 статті 139 ПК України, не включаються до складу валових витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України слід дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб»єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв»язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов»язкові реквізити).

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевіряти фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть також свідчити і результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, які фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

В силу частини п»ятої статті 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки позивачем не надано достатніх первинних документів, які мали бути складені відповідно до умов договорів, укладених з його контрагентами, а саме: рахунків, на котрі покликався позивач, ні доказів оплати, ні доказів транспортування та в матеріалах справи відсутні докази повноважень осіб, які склали податкові та видаткові накладні, що не дає суду можливості підтвердити чи спростувати факт виконання їх істотних умов та реальність здійснення таких господарських операцій, виходячи з виконання істотних умов зазначених договорів, а також ставить під сумнів їх існування взагалі, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач не зумів довести перед судом реальності та товарності правовідносин за укладеним між позивачем та ТзОВ «Промтехметал», ТзОВ «Крафт ЛВ» договорами, а отже не доведено факт здійснення поставки товарів.

Окрім цього, з вироку Сихівського районного суду м. Львова від 26.12.2012 року від 26.12.2012 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, що підсудний ОСОБА_3, переслідуючи мету на здійснення фіктивного підприємництва, не маючи наміру здійснювати фактичну господарську діяльність, за попередньою змовою із організатором фіктивного підприємництва ОСОБА_4 і директором, власником ТзОВ «Промтехметал» та невстановленими слідством особами наприкінці жовтня 2010 року придбав суб»єкт господарювання - приватне підприємство «Воллі» (код ЄДРПОУ - 34029609, зареєстроване за юридичною адресою: м. Львів, вул. Академіка Лазаренка, 6А, фактичною адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 34/37), вчинив всі необхідні дії щодо внесення змін у реєстраційні документи, відповідно став власником підприємства - юридичної особи. ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, при невстановлених обставинах, наприкінці 2010 року, розроблено схему, суть якої полягала в тому, що підприємствами - вигодонабувачами та підконтрольними ОСОБА_4 та невстановленим слідством особами суб»єктами господарювання із ознаками фіктивності - ТзОВ «Промтехметал», ПП «Воллі», ТзОВ «Крафт ЛВ», здійснювалось документальне оформлення начебто проведених операцій з купівлі-продажу товарів (надання послуг, виконання робіт). Однак, фактично підприємствами, підконтрольними учасникам угрупування, ніякі товари не постачались, роботи не виконувались та послуги не надавались. Економічним результатом документального оформлення операцій було безпідставне завищення податкового кредиту у підприємств -вигодонабувачів, що надавало контрагентам-покупцям змогу мінімізувати свої податкові зобов»язання зі сплати податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача на користь останнього, про юридичну дефектність у зв»язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які, внаслідок наведеного, не мають юридичної значимості для цілей бухгалтерського та податкового обліку, що в сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування позивачем спірних сум податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача та відсутності підстав для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Західприлад» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі №813/7159/14- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.06.2015 року.