Справа № 2а-2406/12/1170
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2015 рокусправа № 2а-2406/12/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом до в якому, з урахуванням уточнень просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року, № від 25.05.2012 року та № від 25.05.2012 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року позов задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби № від 25.05.2012 року. В решті позову відмовлено.

З таким рішенням не погодилась ФОП ОСОБА_1,подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Кіровоградська ОДПІ також подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує на те, що при виплаті підприємством доходів найманим працівникам податок з доходів фізичних осіб не справлявся внаслідок чого підприємством допущене заниження податку з доходів фізичних осіб.

За клопотанням позивача у справі було призначено судово-економічна експертиза за висновками якої встановлено, що не підтверджується документально висновки акту перевірки Кіровоградської ОДПІ №124/17-1/НОМЕР_1 від 10.05.2012 р. про результати документальної планової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року в частині заниження податку на додану вартість у сумі 53584,61 грн. та в частині заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 69389,41 грн. Встановлено що підтверджується документально висновки акту перевірки в частині заниження податку на додану вартість у сумі 4569,01 грн. (в акті на суму 53584,61 грн.) та в частині заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у розмірі 31769,80 грн. (в акті на суму 69389,41 грн.)

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга податкового органу задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Посадовими особами податкового органу проведено документальну планову невиїзну перевірку за результатами якої складено акт №124/17-1/НОМЕР_1 від 10.05.2012 р. про результати документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки Кіровоградською ОДПІ винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особам и за результати річного декларування в сумі 78176,58 грн. ;

- податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 61407,97 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 12614,15 грн.

Податковим повідомленням рішенням № від 25.05.2012 року позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 12614,15 грн.

Так під час, перевірки спеціалістами Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області ДПС зроблено висновок, що найманим працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4в., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 що працювали за договорами цивільно-правового характеру повинно бути виплачено мінімальну заробітну плату в розмірі 30366 грн., а податок з доходів найманих працівників у розмірі 4554, 90 грн. (30366 х 15%) не утриманий та до бюджету не перерахований.

Крім того ФОП ОСОБА_1 виплачувала дохід від здачі в оренду нежитлових приміщень ФОП ОСОБА_9 при цьому позивач як податковий агент не сплатила податок на доходи фізичних осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що з вищезазначеними особами цивільно-правові угоди не укладались, вони були прийняті на роботу на неповний робочий час з випробним терміном -2 місяці.

Відповідно до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно із п. п. 164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду є загальним оподатковуваним доходом, який складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пунктом п.п.14.1.195 п.14.1 ст.14 Кодексу №2755-VI від 02.12.2010 року закріплено, що працівником (найманою особою) є фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

В свою чергу, відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Кодексу №2755-VI від 02.12.2010 року податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно із п.п.163.1.2 п.163.1 ст.163, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних, у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пункт 176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року передбачає обов'язок особи, яка відповідно до цього Кодексу, має статус податкового агента своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 177.1 ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п.167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (п.177.2 ст.177 ПК України).

Згідно із пп.177.8 ст.177 ПК України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від операцій, здійснюваних у межах обраних ним видів діяльності, суб'єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до пп. 14.1.195 та 14.1.222 п.14.1 ст.14 цього Кодексу.

Під час господарський відносин між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 остання була зареєстрована які фізична особа-підприємець,

Враховуючи вищевказані правові норми та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що податкові агенти не мають законодавчих підстав для утримання податку з доходів, виплачуваних фізичним особам, зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб'єкти підприємницької діяльності, а тому у позивача відсутні законні підстави утримувати у ОСОБА_9 податок з доходів фізичних осіб.

Крім того доказів в підтвердження того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у трудових стосунках з позивачем та отримували заробітну плату не надано, висновки перевіряючи ґрунтувались лише на заявах осіб без будь-якого документального підтвердження, в звязку з чим суд першої інстанції прийшов вірного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року та скасував його.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 25 травня 2012 року позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 78176,58 грн.

Відповідно до вимог ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 року (із змінами та доповненнями) згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 13 Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю» оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

У відповідності з вимогами п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України - об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій і не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи -підприємця.

Згідно вимог п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України - для фізичної-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що відповідно до угоди №3000607 від 01.10.2009 року ФОП ОСОБА_1. надавала підприємству з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» маркетингові послуги (а.с. 167-168).

Відповідно до відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів та утриманих податків на рахунок позивача надійшли кошти від підприємства з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» за надані маркетингові послуги в сумі 29800,00грн.

В деклараціях про отриманні доходи за період з 01.04.2009 року по 31.12.2010 року та в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік вищевказана сума відображена не була.

З акту перевірки встановлено, що валовий дохід позивача отриманий від роздрібної торгівлі за перевіряє мий період обраховувався згідно наданих на перевірку документів, а саме: фіскальних звітних чеків, звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) та банківських виписок:

за ІІ квартал 2009 року складає -31863,00грн., задекларовано - 34152,00грн.;

за ІУ квартал 2009 року складає -39618,00грн., задекларовано - 37807,00грн.;

за ІІ квартал 2010 року складає -59396,00грн., задекларовано - 50039,00грн.;

за ІУ квартал 2010 року складає -95300,00грн., задекларовано - 92300,00грн.;

за 2011 рік складає - 446638,43., задекларовано -365058,58грн.

З акту перевірки встановлено, що позивачем завищено валові витрати на суму 69389,41грн.

В той же час висновком експерта № 6/1 від 26.01.2015 року встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат на суму 306565,63 грн., остання за період з 01.04.09 по 31.12.2011 року занизила податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 31769,80 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає що податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року є правомірним лише в частині нарахування 31769,80 грн. податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_3 від 25.05.2012 року позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 61407,97грн.

Відповідно до вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, обов'язкова реєстрація як платника податку на додану вартість передбачена у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим законом, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 300000,00 грн. (без урахування ПДВ).

З акту перевірки вбачається що дохід від роздрібної торгівлі за період з 01.04.2011 року по 25.03.2011 року позивача, складає -302858,52 грн.

Також в період з 01.04.2011 року по 25.03.2011 року на рахунок позивача надійшли кошти за надані маркетингові послуги від підприємства з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн»в сумі 11900,00 грн.

Таким чином, загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за останні 12 календарних місяців сукупно перевищує 300000,00 грн. (без урахування ПДВ).

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, позивач не задекларувала до обсягу поставки отримані кошти від реалізації алкогольних напоїв, тютюнових виробів та надання маркетингових послуг за період з 25.03.2011 року по 19.10.2011 року в сумі 267923,05 грн., сума ПДВ 53584,61 грн.

Тобто позивачем не задекларовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 25.03.2011 року по 19.10.2011 року в сумі 53584,61 грн.

В той же час вищевказаним висновком експерта встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не задекларовано податкові зобовязання з податку на додану вартість за період з 11.10.2011 року по 31.10.2011 року у сумі 4569,01 грн.

Враховуюче викладене податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2012 року є правомірним лише в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 4569,01 грн.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України визначення сум податкових та грошових зобов'язань дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до ч.1 п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Апеляційну скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 25 травня 2012 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 37619,61 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 8787,17 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 25.05.2012 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 49015,60 грн.. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6681,1 грн.

В решті Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова