Справа № 872/3011/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № П/811/4600/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі № П/811/4600/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про часткове скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 від 11 грудня 2014 року "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги" для надання практичної допомоги, визнати протиправними дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_2, що полягали в прийнятті незаконного рішення наказу № 428 від 11 грудня 2014 р., визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1182 від 19 листопада 2014р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних", полковника міліції ОСОБА_2, визнати протиправними дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_2, що полягали в прийнятті наказу № 1182 від 19 листопада 2014 р. та затвердженню 19 листопада 2014р. висновку про результати службового розслідування, визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24 грудня 2014р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання", визнати протиправними дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_2, що полягали в прийнятті наказу № 1330 від 24 грудня 2014 р. та затвердженню 22 грудням 2014р. висновку про результати службового розслідування, зобов'язати вилучити оскаржені накази №1182, №1330 з особової справи позивача та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про їх скасування.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував абз.2 п.1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 від 18 грудня 2014р. в частині відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12 грудня 2014р. до особливого розпорядження, майора міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з етнічними організованими групами та екстремізмом управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в області - до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області; - п.2 наказу начальника УМВС в Кіровоградській області №1182 від 19 листопада 2014 р. в частині, за яким підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майор міліції ОСОБА_1, але враховуючи, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим; - п.1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24 грудня 2014 р. в частині попередження про неповну посадову відповідність та зменшення розміру грошової премії за грудень 2014 р. на 10% від суми, яка буде нарахована, оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майору міліції ОСОБА_1 та п.2 цього ж наказу в частині зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в області не нараховувати грошове утримання у період з 12 грудня 2014 р. до теперішнього часу ОСОБА_1 у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період вважати прогулом. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування пунктів наказу, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, скасовуючи спірні пункти наказу, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки питання щодо направлення особового складу у відрядження та питання щодо порядку проходження служби там, де це викликано інтересами служби та наказами керівників, що уповноважені видавати дані накази, належить до виключної компетенції начальника такого органу.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 обіймає посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області. 05 листопада 2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 947 було призначено службове розслідування по факту можливої причетності працівників УБОЗ УМВС в Кіровоградській області до вчинення неправомірних дій (а.с. 39). 19 листопада 2014 року затверджений висновок такого розслідування, яким зафіксований факт управління ОСОБА_1 автомобілем із недійсним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також з можливими ознаками підробки номерів двигуна шасі чи кузова. У висновку йдеться про те, що позивач не заперечував користування вказаним автомобілем та зазначив, що власником є його знайомий ОСОБА_3, а тому й підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. 19 листопада 2014р. начальником УМВС України в Кіровоградській області прийнято наказ № 1182 "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних". (а.с.68)

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних пунктів наказів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно приписів статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України перевірка висновків суду першої інстанції здійснюється судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, під час службового розслідування виявлено факт управління ОСОБА_1 автомобілем із недійсним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також з можливими ознаками підробки номерів двигуна шасі чи кузова, але відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 99 від 19 січня 2015р. бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС та номеру 810577 на вищевказане авто, відповідає аналогічним бланкам, виготовленим підприємствами Консорціуму ЄДАПС, що знаходяться в офіційному обігу на території України і будь-яким змінам не піддавалось, а отже підозру в даному кримінальному проваджені оголошено нікому не було.

Статтею 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів

внутрішніх справ України» визначені види дисциплінарних стягнень. Проте, нормами цього Закону та положеннями Статуту не передбачено такого виду стягнення, який вказано відповідачем у п.3 наказу №1182 від 19 листопада 2014 р. До того, ж в цьому пункті наказу йдеться про поданий позивачем рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, хоча відповідач не довів факту існування та подачі такого рапорту.

Доводи апелянта про те, що оскаржений позивачем наказ не тягне для нього обтяжуючих наслідків, оскільки до останнього не застосовано жодного заходу дисциплінарного впливу, колегія суддів вваж є неспроможними. Такі доводи спростовуються матеріалами справи та доказами, дослідженими під час розгляду справи.

11 грудня 2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області (а.с.184).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності наказу № 428 від 11 грудня 2014 року в частині, що стосується позивача, та необхідності його скасування, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) забороняється використання спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, їх співробітників, матеріально-технічних засобів для виконання завдань, не віднесених законами України до компетенції цих спеціальних підрозділів. Аналогічні приписи містяться у наказі МВС від 05 жовтня 2011 р. №724 "Про організацію діяльності спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" спеціальним підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ України, в тому числі є управління по боротьбі з організованою злочинністю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ України та начальнику Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач обіймає посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області. Метою ж відрядження було надання практичної допомоги, а місце відрядження - до сектору карного розшуку Устинівського районного відділу УМВС України в області.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що зі зворотного боку наказу позивач зазначив, що не має змоги відбути у відрядження адже не отримав грошового забезпечення перед відрядженням, на його утриманні перебуває малолітня дитина та жінка, яка не працює. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 було надано відповідні документи.

Оскільки наказом не вирішено питання про грошове забезпечення на час відрядження, та за наявності вказаних сімейних обставин, позивач не мав об'єктивної можливості вибути у відрядження. Відтак, відповідачем не доведена вина позивача у злісному невиконані наказу.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання", ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність. Цим же наказом зменшено розмір грошової премії позивачу за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, припинено нарахування грошового утримання з 12 грудня 2014р. у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період визнано прогулом (а.с. 202-203).

У висновку службового розслідування вказано, що, не зважаючи на вимоги наказу УМВС України в області № 428 від 18 грудня 2014р. про відрядження з 12 грудня 2014р., позивач до Устинівського районного відділу УМВС України в області не з'явився, чим грубо порушив вимоги службової дисципліни, статей 1,7 Дисциплінарного статуту ОВС, присяги працівника органів внутрішніх справ.

Проте, ОСОБА_1 з об'єктивних причин не відбув у відрядження. Наказ № 428 від 18 грудня 2014 р. "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги" в частині відрядження позивача визнано таким, що не відповідає вимогам закону та протиправним.

Крім того, при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано чи мав позивач раніше накладені стягнення, які не зняті у встановленому порядку, тобто порушено принцип послідовності застосування стягнення з урахуванням тяжкості вчиненого проступку. До того ж, як вбачається з тексту наказу до позивача застосовано декілька видів стягнення за одне порушення, що також є недопустимим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржений позивачем наказ прийнято з порушенням принципу законності та обґрунтованості, а тому він підлягав скасуванню в частині, що стосується прав та інтересів позивача.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі № П/811/4600/14 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко