Справа № 813/6658/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року 14 год. 20 хв. Справа № 813/6658/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.О.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (надалі ДАБІ України) звернулась у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить винести рішення, яким зобовязати відповідача ОСОБА_1 за власний рахунок знести самовільно-збудований фундамент на вул.Мазепи, 61, с. Милошевичі, Пустомитівський район, Львівська область.

Згідно ст. 55 КАС України, за клопотанням представника позивача, судом проведено заміну позивача у справі з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на його правонаступника Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позаплановою перевіркою з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на обєкті будівництва гаражу на вул. Мазепи, 61, с.Милошевичі, Пустомитівський район, Львівська область встановлено, що будівельні роботи виконані без затвердженого в законному порядку будівельного паспорта, що є порушенням ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки складено акт № 21/11 від 19.02.2014 року, протокол про адміністративне правопорушення №21/4 від 19.02.2014 року та винесено припис №21/4 від 19.02.2014 року.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог припису, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 14.10.2014 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 25.06.2015 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні позивач участі повноважного представника не забезпечив, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень на позов не подав.

Відповідно до положень статті 128 КАС України суд вважає за можливе вирішити спір на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19 лютого 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року №21/11.

На підставі акта перевірки складено протокол №21/4 про адміністративне правопорушення від 19.02.2014 року та складено припис №21/4 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року, яким зобовязано до 19.08.2014 року знести фундамент на вул. Мазепи, 61, с. Милошевичі, Пустомитівський район, Львівська область з метою усунення порушень будівельних норм.

04.03.2014 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову №21/32-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до якої за порушення ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 170 грн.

02.09.2014 року працівниками позивача проведено позапланову перевірку виконання вимог припису №21/4 від 19.02.2014 року, виданого ОСОБА_1, яким вимагалось усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом знесення фундаменту на вул. Мазепи, 61, с.Милошевичі, Пустомитівський район, Львівська область. Перевіркою встановлено, що припис №21/4 щодо усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року не виконано, чим порушено п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи те, що відповідачем не виконано вимог припису від 19.02.2014 року №21/4, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Замовник відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" має право виконувати будівельні роботи після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу чи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналогічна норма передбачена п.п. 6 п. 5 Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, згідно якого інспекція для виконання покладених на неї завдань має право у встановленому порядку видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону №3038-VI посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказана правова норма визначає вичерпний перелік приписів, які можуть видаватись Інспекціями, серед яких не значиться припис про демонтаж об'єкту.

Отже, у відповідача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про знесення самочинно зведеної прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом №3038-VI чітко визначено, що лише після невиконання припису, відповідач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України Про регулювання містобудівної діяльності надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

ДАБІ України заявила позовні вимоги про спонукання до вчинення дій та зобовязання відповідача за власний рахунок знести обєкт самочинного будівництва фундаменту, що є фактичною вимогою про зобовязання виконати припис. При цьому обрала неналежний спосіб захисту своїх прав.

Аналогічною є практика судів при вирішенні подібних справ (постанова Вищого адміністративного суду України від 23.04.2015 року в справі К/800/22069/14).

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що вимога про знесення самочинного будівництва, передбачена ч.7 ст. 376 ЦК України. Відтак, для задоволення такої вимоги слід було б встановити наявність умов, передбачених статтею 376 ЦК України, а саме:

-істотне відхилення від проекту;

-суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб;

-істотного порушення будівельних норм і правил;

-неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від її проведення.

Зазначені обставини Інспекцією під час перевірки не встановленні, в судовому засіданні не доведені. Водночас, можливість знесення самочинного будівництва закон повязує саме з цими обставинами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову з наведених у ньому підстав слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністритивного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.