Справа № 2а-895/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року справа № 2а-895/11/1370

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

13 год. 34 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Зубач С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 04.08.2011р., просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 32939,00грн.

Ухвалою від 10.05.2011р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області

Ухвалою від 26.06.2015р. на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив заміну первинного позивача - Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова його правонаступником Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Відповідач заяву про визнання позову чи заперечення на позовну заву до суду не подав.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог від 04.08.2011р. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 08.10.2009р. Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на імя відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Volkswagen, 1998р., д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу марки FIAT, 2003р.в., д.н.з.НОМЕР_2, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010р. №9/2074 та від 23.03.2011р. №9/552зп.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації транспортних засобів марки FIAT, 2003р.в., д.н.з.НОМЕР_2 та марки Volkswagen, 1998р., д.н.з. НОМЕР_1 не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідкою ДПІ у Залізничному районі м.Львова від 02.11.2010р. №29775/9/19-023/1436 та від 14.06.2011р. №20496/9/19-023/1031.

Відповідно до розрахунків ДПІ у Залізничному районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортних засобів марки FIAT, 2003р.в., д.н.з.НОМЕР_2 та марки Volkswagen, 1998р., д.н.з. НОМЕР_1 становить 32939,00грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 32939,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року №1251-ХІІ встановлює обовязок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обовязок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ (надалі Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ (чинного на спірний період) передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідач заперечує проти факту реєстрації ним транспортних засобів, у звязку з чим, звернувся із відповідною заявою від 29.03.2011р. до органів прокуратури. Слідчим відділом прокуратури Львівської області повідомлено відповідача листом від 06.04.2011р. №06/3-1761 вих.11, що рішення про визнання його потерпілим буде прийняте після проведення необхідних слідчих дій.

Відповідно до листа Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 12.02.2015р. №16/14-1561 повідомлено, що у кримінальному провадженні №0001639 від 28.05.2013р. (кримінальна справа №181-0062) триває досудове розслідування.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З врахуванням того, що позивачем не подано належних доказів здійснення ОСОБА_2 першої державної реєстрації транспортних засобів марки FIAT, 2003р.в., д.н.з.НОМЕР_2 та марки Volkswagen, 1998р., д.н.з. НОМЕР_1, суд вважає, що відповідач не може бути визнаний платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки він не здійснював первинної реєстрації вказаних транспортних засобів. А відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаних автомобілів у сумі 32939,00грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 01.07.2015р.

Суддя А.Г. Гулик