Справа № 2а/1570/8630/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/21205/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Південної митниці, Державної митної служби України (далі - ДМС України) про скасування наказу про припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати наказ ДМС України від 13.10.2011 року №2264-к в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України, поновити на посаді головного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Південної митниці і стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, позов задоволено.

Скасовано наказ ДМС України від 13.10.2011 року №2264-к «Про припинення перебування на державній службі» в частині припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Південної митниці ДМС України.

Поновлено позивача на посаді головного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Південної митниці ДМС України.

Стягнуто з Південної митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2011 року по день поновлення на посаді.

В касаційній скарзі Південна митниця, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебував на службі в митних органах з 01.11.1996 року, а 12.02.1997 року ним прийнято Присягу державного службовця.

Наказом Південної митниці від 14.04.2010 року №237-к позивача з 15.04.2010 року призначено на посаду заступника начальника оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Південної митниці.

В подальшому наказом Південної митниці по особовому складу від 01.09.2011 року №970-к позивача переведено на посаду головного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Південної митниці.

Наказом від ДМС України 13.10.2011 року №2264-к було припинено перебування позивача на державній службі, тобто фактично звільнено із займаної посади головного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Південної митниці.

Підставою для видання зазначеного наказу стало подання начальника Південної митниці про припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України.

Відповідно до ст.408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно ст. 30 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) спеціальними підставами припинення державою службових відносин з державним службовцем є юридичні факти, з настанням яких закон пов'язує втрату права на зайняття посад на державній службі. Зокрема, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої ст. 17 цього Закону.

Судами обґрунтовано зазначено, що припинення державної служби за порушення Присяги державного службовця відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону є дисциплінарним стягненням і пов'язано з порушенням службової дисципліни.

Статтями 5, 10, 17 Закону і п.п.1-4 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі - Статут) закріплено, що зміст Присяги державного службовця відповідає поняттю та змісту службової дисципліни державного службовця митних органів України. Таким чином, порушення державним службовцем службової дисципліни є порушенням Присяги, і відповідно відсутність порушення службової дисципліни в діях (бездіяльності) особи свідчить про відсутність порушення Присяги державного службовця.

Порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.( п. 21 Статуту )

Пунктом 22 Статуту визначено, що до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, у тому числі, належать: порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України. Діяння, визначені цим Статутом як порушення службової дисципліни, є дисциплінарними правопорушеннями.

За вчинення дисциплінарних правопорушень до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) затримання на період до одного року присвоєння чергового спеціального звання; 4) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 5) попередження про неповну службову відповідність; 6) звільнення з митного органу.( п. 23 Статуту)

Відповідно до пункту 27 Статуту дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах. Однак до позивача було застосовано найбільш суворе дисциплінарне стягнення, не зважаючи на стаж роботи позивача, його позитивну характеристику (що вбачається з копії особової справи позивача, наявної у матеріалах справи) та відсутність діючих стягнень на момент припинення перебування позивача на державній службі.

Згідно з п. 31 Статуту метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування.

Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що при розгляді даної справи в наказі про звільнення позивача не було підтверджено посилання на те, що співробітниками Управління служби безпеки України в Миколаївській області 12 жовтня 2011 року у громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявлено сильнодіючі лікарські засоби, що незаконно переміщувалися через митний кордон України. Так, згідно з актами переогляду оформлених митними органами транспортних засобів, товарів та інших предметів, речей сильнодіючих лікарських засобів, які заборонені до переміщення через митний кордон України, не виявлено. Згідно з протоколами особистого огляду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будь-яких предметів і речей, що заборонені до переміщення через митний кордон України, не виявлено. Згідно з висновком Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від 14 жовтня 2011 року №2437 надана на дослідження рідина у чотирьох ємностях, яка виявлена в сумках вказаних осіб 12 жовтня 2011 року, не містить у своєму складі наркотичних, психотропних речовин, їх аналогів, отруйних, сильнодіючих речовин та прекурсорів.

Також судами встановлено і сторонами не заперечувалось, що за фактами виявлених порушень, за які до позивача застосовано найбільш тяжке дисциплінарне стягнення та припинено його перебування на державній службі, відповідачем не було проведено службове розслідування, не були належним чином встановлені всі обставини, не вияснені причинні зв'язки дій позивача з наслідками, які настали.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Південної митниці залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман