Справа № 808/3000/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/3000/15

24 червня 2015 року 13год. 05хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції
про визнання дій неправомірними, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії - , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, відповідач), в якому просить:

визнати бездіяльність відповідача щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 44861519 (порушення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого провадження), про звернення стягнення на автомобіль марки Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 на користь ПАТ "Креді ОСОБА_4" заборгованості за кредитним договором № 82/707054 від 27.08.2008 року, неправомірною;

визнати дії відповідача щодо винесення постанов: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.10.2014 року та про розшук майна боржника від 15.01.2015 у виконавчому провадженні № 44861519, неправомірними;

визнати дії відповідача щодо складання акту опису та арешту майна від 19.05.2015 у виконавчому провадженні № 44861519, неправомірними;

скасувати постанови виконавчого провадження № 44861519 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.10.2014 року, про розшук майна боржника від 15.01.2015 та акт опису та арешту майна від 19.05.2015 року;

зобовязати відповідача усунути порушене право користування майном ОСОБА_3". транспортним засобом марки Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 та повернути належний позивачу автомобіль.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає що, при винесенні та направлені постанови про відкриття виконавчого провадження порушено право позивача на її отримання, що фактично унеможливило виконання оскаржуваної постанови у добровільному порядку, що суперечить приписам Закону України "Про виконавче провадження". Так, постанову про відкриття виконавчого провадження позивач не отримав, про наявність виконавчого провадження та розшук майна боржник дізнався лише 17.05.2015. У разі зясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Відповідачем також було незаконно складено акт опису та арешту майна від 19.05.2015 без участі позивача, позивача умисно не запросили на проведення опису, не передали позивачу на зберігання транспортний засіб під розписку, а автомобіль було передано третій особі без належних на те підстав. Не отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило боржника скористатися правом на добровільне виконання рішення чи оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, та як наслідок спричинило незаконність дій державного виконавця, направлених на примусове виконання виконавчого напису. Крім того представник позивача в судовому засіданні вказав на неточності в постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме на те, що постанова датована 26.09.2014 року, а строк для добровільного виконання до 03.09.2014 року, неправильне зазначення прізвища нотаріуса, який видав виконавчий напис. Представник позивача просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, зокрема зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу позивача 29.09.2014 рекомендованою кореспонденцією, як того вимагає ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження". Боржником у наданий строк для добровільного виконання виконавчого документа ніяких документів або заяв до відповідача не подано. З метою виконання виконавчого документа, 06.10.2014 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої 07.10.2014 надіслані рекомендованою кореспонденцією позивачу. 22.01.2015 державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника. 18.05.2015 державному виконавцю стало відомо, що автомобіль марки Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 затримано та знаходиться на стоянці, у звязку з чим винесена постанова про припинення розшуку. 19.05.2015 відповідачем складено акт опису й арешту майна, звернення стягнення на затриманий автотранспорт, описане майно було передано на зберігання ОСОБА_5 Копія акта опису й арешту майна направлена на адреси позивача. А відтак, боржник умисно ухиляється від виконання виконавчого документа, перешкоджаючи виконанню та приховуючи майно, зазначене у виконавчому написі. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.ст. 17, 19 Закону України "Про виконавче провадження", виконанню державною виконавчою службою підлягають, зокрема, виконавчі написи нотаріусів, які є підставою для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса - може бути пред'явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання ним юридичної сили.

24.09.2014 до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ надійшла заява про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 12.09.2014, вчиненого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_6, про звернення стягнення на транспортний засіб: автомомбіль марки Кia модель Cerato, чорного кольору, 2008 р.в, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави пропонується задовольнити вимоги ПАТ "Креді ОСОБА_4" в розмірі 113908,37 грн. та відшкодувати витрати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 2800 грн. (а.с.52, 53).

26.09.2014 державним виконавцем на підставі статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1896 від 12.09.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Зважаючи, що стягувачем подано до виконання виконавчий документ, який відповідає ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", та заяву про відкриття виконавчого провадження, а відтак відповідачем правомірно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Щодо відправки постанови про відкриття виконавчого провадження суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2014 направлена 29.09.2014 рекомендованим листом на адресу ОСОБА_3 м.Запоріжжя, вул.Ладозька, 19/56. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи: копією супровідного листа (а.с.50), копією реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції (а.с.60).

Згідно із приписами ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена 29.09.2014 рекомендованим листом, про що свідчить реєстр відправки від 29.09.2014, та на адресу, яка зазначена в виконавчому документі, як адреса боржника, зокрема: АДРЕСА_1.

Таким чином, з 29.09.2014 (дата відправки оскаржуваної постанови) по 17.05.2015 (дата тимчасового затримання транспортного засобу) позивач мав можливість отримати постанову про відкриття виконавчого провадження на пошті та самостійно сплатити борг.

При цьому суд зазначає, що якщо боржник мав намір самостійно сплатити заборгованість перед стягувачем, боржник мав право направити до відділу ВДВС заяву про відкладення виконавчих дій (в порядку, передбаченому ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження"). Дана заява до виконавчої служби не надходила, та заборгованість на користь стягувача станом на дату розгляду справи не погашена. Отже, боржник взагалі не мав намір самостійно та добровільно сплатити заборгованість на користь стягувача.

Таким чином, право боржника самостійно сплатити борг це є невід'ємне право, та несвоєчасне отримання (не отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження жодним чином не позбавляє права боржника та не забороняє боржнику перерахувати борг на рахунок відділу ДВС чи на рахунок стягувача безпосередньо.

Щодо покликань представника позивача на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено строк для добровільного виконання: до 03.09.2014, хоча постанова прийнята 26.09.2014, суд зазначає, що вказані неточності є опискою, та не впливають на можливість реалізації боржником свого права самостійно та в добровільному порядку погасити суму боргу перед стягувачем.

Щодо покликань представника позивача на те, що документах виконавчого провадження не вірно вказано прізвище нотаріуса, який видав виконавчий документ, суд зазначає, що 18.06.2015 прийнято постанову про перевірку виконавчого провадження, якою виправлено помилки, допущені при внесенні даних до ЄДРВП, а саме змінено: "Приватний нотаріус ОСОБА_7М." на "Приватний нотаріус ОСОБА_8А." (а.с.55).

06.10.2014 державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на якого відчуження (а.с.10), 15.01.2015 прийнято постанову про розшук майна боржника (а.с.11).

17.05.2015 в порядку ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" складено акт опису та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.12).

19.05.2015 державним виконавцем у присутності двох понятих складено акт опису та арешту майна: транспортного засобу марки Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. У вказаному акті зазначено, що на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним: псування, користування, відчуження. Описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 Копія акта опису й арешту майна направлена позивачу (а.с.14).

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

За приписами ч.1 та 2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім'ї, він одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої визначається угодою між зберігачем та державним виконавцем.

Отже, в межах визначених повноважень, з метою забезпечення виконання рішення, відповідачем відповідно до приписів ст. 40, ст. 57, ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" правомірно прийнято постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про розшук майна боржника, складено акт опису та арешту майна.

Щодо покликання представника позивача на те, що транспортний засіб мав бути переданий на зберігання саме позивачу (боржнику у виконавчому провадженні) суд зазначає, що зі змісту ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що право визначати особу, якій передається на зберігання майно, належить виключно державному виконавцеві. При цьому вказана норма визначає, що такою особою може бути як боржник, так і інші особи. А відтак, суд не вбачає порушень в діях державного виконавця щодо передачі майна на зберігання не боржнику, а іншій особі.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача усунути порушене право позивача на користування транспортним засобом та повернути позивачу належний йому автомобіль, суд зазначає, підстави для закінчення виконавчого провадження визначені ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". У випадку настання будь-якої з передбачених підстав, державний виконавець зобовязаний буде винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Станом на дату розгляду справи позивачем не надано доказів наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, не надано доказів добровільного та самостійного погашення боргу перед ПАТ "Креді ОСОБА_4".

Крім того суд зазначає, що праву позивача на користування майном (автомобілем Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1) кореспондується його обовязок погасити борг перед ПАТ "Креді ОСОБА_4", який позивач не виконав, а відтак, відповідачем правомірно в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", проводиться примусове стягнення боргу на підставі виконавчого напису шляхом стягнення на автомобіль Кia Cerato, 2008 р.в, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав до суду докази в обґрунтування правомірності його дій та правомірності винесення оскаржуваних постанов та акту опису, які відповідають приписам ст. 2 КАС України та ст. 19 Конституції України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька