Справа № 2а-1761/10/1970
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/66669/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області

до відповідача Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління міністерства з питань надзвичайних ситуацій України в Тернопільській області

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головне управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій України в Тернопільській області

про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2010р. до суду надійшов позов Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області, правонаступником якого є Державна фінансова інспекція в Тернопільській області (далі Держфінінспекція) про стягнення з Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління міністерства з питань надзвичайних ситуацій України в Тернопільській області (далі Загін МЧС) в дохід Державного бюджету України 102750,88гр. Свої вимоги позивач мотивував тим, що під час проведення ревізії Держфінінспекцією виявлені факти безпідставного використання відповідачем бюджетних коштів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.07.2010р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Держфінінспекція звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та задовольнити позов. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач вважає, що судові рішення є законними т обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками проведеної перевірки дотримання Загоном МЧС вимог чинного законодавства позивачем складено акт від 5.06.2009р. №04-20/33 та 22.06.2009р. направлено в адресу відповідача вимогу №19-04-13-14/2821 про усунення виявлених порушень.

Здійснивши аналіз залучених до справи доказів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого адміністративного позову, оскільки всупереч приписів статті 71 КАС України позивач не надав достатніх та допустимих доказів обґрунтованості його висновків щодо наявності у відповідача під час здійснення ним фінансово-господарської діяльності порушень вимог закону, що призвело до нераціонального використання чи втрати державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, тощо.

При цьому в судових рішеннях наведено мотиви, з яких суди виходили при їх прийнятті, мотиви неврахування доводів відповідача та положення закону, яким керувались суди при прийнятті своїх рішень.

Відповідно до частини першої ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційна скарга не спростовує правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні адміністративного спору та, по суті, зводиться до переоцінки достовірності проаналізованих судами доказів.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду 19.07.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз