Справа № 824/1280/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

824/1280/15-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1280/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.

сторони в судове засідання не з’явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області

до приватного унітарного підприємства "Скорпіон - Вояж"

про стягнення податкового боргу.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути кошти з приватного унітарного підприємства "Скорпіон - Вояж" (далі - відповідач), яке має податковий борг, з рахунків платника податків у банках на загальну суму податкового боргу - 3437,48 грн.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 3437,48 грн. Оскільки, борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Представник державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області в судове засідання призначене на 24.06.2015 р. не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання призначене на 24.06.2015 р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, що підтверджується довідкою Укрпошти від 10.06.2015 р. Згідно вказаної довідки, рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 38 - 40).

Відповідно до ст. 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” відомості внесені до Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Враховуючи приписи ст.ст. 35 та 167 КАС України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, незважаючи на невручення поштового відправлення останньому з незалежних від суду причин.

Враховуючи приписи ст. 122 та ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що подання позивачем клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем подано до ДПІ у м. Чернівцях наступні податкові декларації з податку на додану вартість за 2014 р., а саме:

З матеріалів справи також вбачається, що ДПІ у м. Чернівцях проведено перевірку податкової звітності відповідача з податку на додану вартість за травень 2011 р., грудень - січень 2014 р., січень 2015 р., за результатами якої складено акти про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість (а.с. 13, 15, 17, 23).

На підставі висновків викладених в актах перевірки, позивачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані уповноваженою особою відповідача 10.10.2014 р., 06.03.2015 р. та 09.04.2015 р., що підтверджується відповідною відміткою (а.с. 12, 14, 16, 22).

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст.16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не сплачено за серпень - грудень 2014 р. самостійно визначені ним суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість зазначені у податкових деклараціях, у зв'язку з чим утворився податковий борг у сумі 1083,00 грн. (254,00 грн. + 226,00 грн. + 200,00 грн. + 200,00 грн. + 200,00 грн. + 3,00 грн.)

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст. 56 ПК України).

Судом встановлено, що відповідач зобов'язання самостійно визначенні в поданих деклараціях за серпень - грудень 2014 р. та визначенні контролюючим органом належним чином не виконував, у результаті чого утворився податковий борг на загальну суму 3488,00 грн. (1083,00 грн. + 340,00 грн. + 1020,00 грн. + 1020,00 грн. + 25,00 грн.).

Із зворотного боку облікової картки відповідача видно, що за ним рахувалась переплата з податку на додану вартість у розмірі 50,52 грн. Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 3437,48 грн. (3488,00 грн. – 50,52 грн.) (а.с. 30 - 34).

Згідно п.п. 20.1.32 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2, п. 95.3 ст.95 ПК України).

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач направив відповідачу податкову вимогу форми "Ю" №4574-25 від 27.10.2014 р. про сплату податкового боргу на суму 546,48 грн.

Дана вимога повернута до податкового органу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с. 26).

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми "Ю" №4574-25 від 27.10.2014 р., з урахуванням вимог п. 58.3 ст. 58 ПК України, вважається врученою відповідачу.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але податковий борг не був погашений відповідачем в повному обсязі, податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав до суду належні та допустимі докази відсутності або погашення ним в добровільному порядку податкового боргу в сумі 3437,48 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог податкового законодавства щодо сплати податкових зобов’язань, що є підставою для стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують платника (відповідача) з погашення податкового боргу та вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 71, 86, 158, 160 - 167, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути кошти з приватного унітарного підприємства "Скорпіон - Вояж", яке має податковий борг, з рахунків платника податків у банках на загальну суму податкового боргу - 3437,48 грн. до Державного бюджету України.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 30 червня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький