Справа № 803/1123/15-а
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 803/1123/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської районної державної адміністрації, третя особа Волинський обласний спеціалізований будинок дитини про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Ківерцівської районної державної адміністрації, третя особа Волинський обласний спеціалізований будинок дитини про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням голови Ківерцівської районної державної адміністрації від 03.04.2015 року №80 Про направлення дитини, залишеної без батьківського піклування у Волинський будинок дитини, було вирішено направити дитину, залишену без батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волинський обласний будинок дитини на повне державне утримання, комунальному закладу Ківерцівське районне територіальне обєднання доставити ОСОБА_3 у Волинський обласний будинок інтернат, службі у справах дітей районної державної адміністрації вжити вичерпних заходів для надання ОСОБА_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та забезпечення її влаштування до сімейних форм виховання.

Позивач вважає, що розпорядження прийняте безпідставно, з перевищенням повноважень та у спосіб, що суперечить Законам України та європейському законодавству з прав дитини, оскільки, у пункті першому розпорядження висновок, що дитина залишена без батьківського піклування не відповідає дійсності, тому, що не має будь-яких документів, які б про це стверджували, а у пункті другому керівнику комунального закладу Ківерцівське районне територіальне обєднання , у якому перебувала її донька, безпідставно вказується: доставити ОСОБА_3 у Волинський обласний будинок дитини. Пункт третій розпорядження грубо порушує права дитини щодо перебування під батьківською опікою, оскільки судом не доведена провина позивача, яка розєднує дитину з мамою. З врахуванням викладеного, позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Ківерцівської РДА від 03.04.2015 року №80 Про направлення дитини, залишеної без батьківського піклування у Волинський будинок дитини та зобовязати відповідача повернути в сімю її доньку ОСОБА_3 за місцем проживання матері: вул.17 вересня,19 місто Ківерці Волинської області.

В запереченні на адміністративний позов відповідач зазначив, що підставою для прийняття зазначеного розпорядження став спільний акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.03.2015 року, в якому засвідчено факт залишення малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, витяг з кримінального провадження №0000108, в якому сказано, що 29.03.2015 року близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 за грошову винагороду в розмірі 20000 доларів США продала свою малолітню доньку ОСОБА_3 та ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2015 року про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту упродовж шістдесяти днів та заборони їй залишати житло цілодобово. Підставою для прийняття пункту 3 розпорядження стали не тільки неналежний спосіб життя ОСОБА_1 та виховання дитини, але й попередні притягнення її до відповідальності, а також те, що її неодноразово помічали разом з дитиною в компаніях сумної поведінки, була відкрита відносно неї кримінальна справа за розповсюдження нею матеріалів порнографічного характеру та факт продажу дитини. На даний час кримінальна справа відносно ОСОБА_1 перебуває в судовому провадженні Луцького міськрайонного суду. Вважає, що розпорядження прийняте у межах компетенції, а тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні позивач та її представник адміністративний позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав викладених у заперечені, просила в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Закон України Про охорону дитинства, визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

Систему заходів щодо охорони дитинства в Україні визначає стаття 4 цього Закону та включає:

визначення основних правових, економічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей, приведення його у відповідність з міжнародними правовими нормами у цій сфері;

забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності;

проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства;

встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно зі статтею 24 цього Закону, утримання і виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечує держава.

Безпритульні діти в порядку, встановленому законом, тимчасово розміщуються у притулках для дітей служб у справах дітей, у яких створюються належні житлово-побутові умови та умови, спрямовані на забезпечення їх соціальної адаптації та підготовку до повернення у рідні сім'ї або передачі під опіку і піклування, надається правова, психологічна, медична та інша допомога таким дітям.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, повинні бути передані під опіку чи піклування, на усиновлення або влаштовані на виховання в сім'ї громадян (прийомні сім'ї), в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу на повне державне утримання. Вихованцям таких закладів створюються необхідні умови для їх всебічного і гармонійного розвитку, підготовки до самостійного життя та праці.

Посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, працівники Міністерства внутрішніх справ України, працівники відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, житлово-експлуатаційних організацій, навчальних закладів, громадяни та інші особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без опіки (піклування) батьків, зобов'язані негайно повідомити про це органи опіки та піклування за місцем знаходження дитини.

Розпорядженням голови Ківерцівської районної державної адміністрації від 03.04.2015 року №80 Про направлення дитини, залишеної без батьківського піклування у Волинський будинок дитини було вирішено направити дитину, залишену без батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волинський обласний будинок дитини на повне державне утримання, зобовязано комунальний заклад Ківерцівське районне територіальне обєднання доставити ОСОБА_3 у Волинський обласний будинок інтернат, службі у справах дітей районної державної адміністрації вжити вичерпних заходів для надання ОСОБА_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та забезпечення її влаштування до сімейних форм виховання.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого розпорядження з огляду на наступне.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000108, 29.03.2015 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_4 у приміщенні кафе Володимир, що в місті Ківерці по вулиці 17 Вересня,8, за грошову винагороду в розмірі 20000 доларів США, продала громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які попередньо повідомили правоохоронні органи про вчинення торгівлі дітьми, свою малолітню дочку ОСОБА_3, 03.03 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з актом органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.0.2015 року, засвідчено факт залишення малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина недоглянута, легко одіта, педагогічно запущена.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2015 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту упродовж шістдесяти днів та заборони їй залишати житло цілодобово.

Відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 травня 2015 року у зазначеному суді перебуває на розгляді цивільна справа за позовом органу опаки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів.

З подання слідчого №1105 від 26.02.2014 року Ківерцівського РВ УМВС України у Водинській області вбачається, що ОСОБА_1 притягувалася до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 301 КК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що малолітня ОСОБА_3 була позбавлена батьківського піклування, а тому розпорядження голови Ківерцівської районної державної адміністрації від 03.04.2015 року №80 Про направлення дитини, залишеної без батьківського піклування у Волинський будинок дитини яким було вирішено направити дитину, залишену без батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волинський обласний будинок дитини на повне державне утримання, зобовязано комунальний заклад Ківерцівське районне територіальне обєднання доставити ОСОБА_3 у Волинський обласний будинок інтернат, та зобовязано службу у справах дітей районної державної адміністрації вжити вичерпних заходів для надання ОСОБА_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та забезпечення її влаштування до сімейних форм виховання відповідає вимогам статті 51 Конституції України щодо охорони дитинства державою, положенням Закону України Про охорону дитинства, а тому в задоволенні адміністративного позову відмовляє.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про охорону дитинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ківерцівської районної державної адміністрації, третя особа Волинський обласний спеціалізований будинок дитини про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 01 липня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий В.Д. Ковальчук

З