Справа № 803/801/13-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/7470/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ягодинської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 205000006/2013/000011/1 від 04.03.2013 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00020 від 04.03.2013 року та стягнути надмірно сплачених митних платежів в розмірі 51745, 99 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що у даному випадку суд не в повному обсязі дав оцінку всім обставинам справи. Зокрема, не прийняв до уваги, що фірма-виробник товару не формує ціну товару, а тому не могла надати відповідний прас - лист. Також судом не було взято до уваги ту обставину, що митний орган отримавши вищевказаний прас - лист із поясненнями виробника товару, мав можливість витребувати у декларанта прас - лист фірми продавця товару чи інші документи та відомості, однак цього не зробив. При цьому апелянт звертає увагу суду, що ним до митного оформлення 04.03.2013 року було подано прас - лист фірми продавця товару від 28.02.2013 року, про що свідчить зміст гр. 44 ВМД № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року.

Тому висновок суду про те, що відповідачем правомірно було винесено картку відмови є передчасним та не обгрунтованим.

Також апелянт зазначає, що у заяві № 86 від 19.03.2013 року було розяснено, що контрактна ціна товару є актуальною на дату підписання контракту. При кожній поставці товару, його ціна обговорюється з продавцем та зазначається в інвойсі на товар, що кореспондується з п. 2.3. контракту. Таким чином станом на дату підписання контракту. 23.02.2013 року контрактна ціна товару становила - 0,70 євро/кг, а станом на дату його замовлення - 26.02.2013 року ціна була погоджена сторонами на рівні 0,66 євро/кг, про що і було зазначено в інвойсі № 5446804 від 23.02.2013 року.

Також у своїй заяві апелянт пояснила, що задекларована фактурна вартість товару вказується в графі «Invoice amount 13300,98» декларації країни відправника, що відповідає вартості товару, визначеній в інвойсі № 5446804. Сума в розмірі 14300,00 Євро, що була зазначена в декларації відправника товару є страховою вартістю товару, вигодонабувачем за якою є саме продавець товару. Страхова вартість є завжди вищою ніж фактурна вартість товару. Таким чином дана сума не має жодного відношення до вартості товару, а тому й не в включається до митної вартості товару.

На запит про розяснення причин зміни ціни товару, апелянт пояснила, що на формування ціни товару, впливають різні фактори - закупівельна ціна продукції (в даному випадку це напівтуші свинячі, якщо ціна на них зменшується то і вихідний товар стає дешевшим та навпаки), попит на той чи інший товар на внутрішньому та зовнішньому ринках, адміністративні затрати на виробництві тощо. Таким чином, вважає, що надала вичерпну та повну інформацію, що стосується пояснень наявності розбіжностей в ціні товару в договорі, інвойсі, декларації країни виробника та причини зміни вартості товару за одиницю, що в свою чергу мало б надати митному органу можливість встановити числові значення складових митної вартості товарів відповідно до поданих документів.

Крім того, у листі митниці № 1/1.2-6/2026 від 27.03.2013 року не зазначено, що у нього виник сумнів у наданих декларантом розясненнях, що стосується зміни ціни товару та наявності розбіжностей у вартості товару в договорі, інвойсі, декларації країни виробника. Тому надані пояснення влаштували митний орган.

Також у вищезазначеному листі митного органу вказано, що йому залишається незрозумілим, як саме формується вартість товарів згідно калькуляції собівартості виробництва від 28.02.2013 року, адже згідно листа Vion Sales West № U-0401 від 28.02.2013 року кількість бокового сала після обвалювання становий 10,2 тони за собівартістю 624,26 Євро/т, тому загальна собівартість товару «сало бокове» мала б скласти 6 367,452 Євро, що не відповідає розрахункам в калькуляції собівартості виробництва (6 291,30 Євро).

В калькуляції собівартості виробництва продукції вказано, що закупівельна ціна напівтуш свинячих складає 1540 Євро/тонна, проте жодного документального підтвердження на вимогу митного органу надано набуло.

Вважає, що такі висновки є також безпідставними.

У заяві № 86 від 19.03.2013 року, вона пояснила, що згідно поданої калькуляції продавець товару не купує живих свиней, а тільки напівтуші свинячі. У цьому ж листі «вказала», що закупівельна ціна (собівартість) цін напівтуш, згідно тієї ж калькуляції становить 1,54 Євро/кг.

При цьому звертає увагу суду, що митний орган не вимагав у декларанта надання документів про підтвердження закупівельної ціни сировини (напівтуш свинячих) з якої виробляється кінцевий продукт, що є предметом купівлі-продажу.

Таким чином нею було виконано вимогу митного органу щодо надання інформації про закупівельну собівартість живих свиней.

Також апелянт зазначає, що у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00020 від 04.03.2013 року причиною відмови у митному оформлені визначено: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, неподання додаткових відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості».

У відповідності до ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У свою чергу п. 7.1, 7.2. «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 року, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Наведені у картці відмови № 205070000/2013/00020 від 04.03.2013 року причини відмови у митному оформлені товару є необгрунтованими.

У Картці відмови м/п «Луцьк» повідомив про відмову у митному оформлені з причин невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України.

У відповідності до п. 2 Розділу II «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 ріжу, графа 12 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України. У графі зазначається у валюті України сума наведених у графах 45 ЄАД і додаткових аркушів митних вартостей задекларованих товарів (або сума митних вартостей за ЄАД і аркушами специфікації). Графа 45 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України. У графі зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.

Відтак, у гр. 12, 45 МД вносяться відомості, що стосуються митної вартості товару, виражені у вартісному (грошовому) вигляді. У свою чергу ст. 53 МК України визначає перелік документів, що надаються декларантом для Ствердження митної вартості товару, а також перелік документів та випадки у яких ці документи можуть бути пробувані митним органом.

Також вважає, що посилання митного органу у Рішенні про коригування митної вартості товару на ВМД, за якими здійснювалось митне оформлення «незрозуміло якого» товару не може бути беззаперечним доказом того, що митна вартість, визначена митним органом є обґрунтованою та відповідає дійсності.

Апелянт зазначає, що нею випущено товар під гарантійні зобовязання у вигляді грошової застави у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55, ст. 305-310, 313 МК України.

Розмір такої застави розраховується виходячи із різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, витребувано митним органом. У даному випадку розмір такої застави (різниці) становить 51 745,99 грн. (розрахунок наявний у матеріалах справи), що була внесена мною разом із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом на підставі платіжного доручення № 4840 від 04.03.2013 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 313 МК України, при невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу № 12/2013/NL від 20.02.2013 року укладеного між позивачем та фірмою «Vion Sales West BV», Нідерланди та інвойсу №5446804 від 28.02.2013 року, позивач 04.03.2013 року ввіз на територію України товар: сало свійських свиней морожене бокове в обрізках без шкіри, без вмісту спецій, солі та інших приправ, без консервування, без харчових добавок, без кулінарної та теплової обробки - вагою нетто 20153 кг. на загальну суму 13300, 98 Євро згідно інвойсу №5446804 від 28.02.2013 року. Ціна згідно інвойсу складає 0,76 Євро за один кілограм. В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року було вказано митну вартість у розмірі 156 912, 77 грн. визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів. Для митного оформлення даного товару декларантом були подані Ягодинській митниці наступні документи: контракт № 12/2013/NL від 03.01.2013 року, рахунок-фактура (інвойс) № 5446804 від 28.02.2013 року, вантажно-митна декларація (ВМД) № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року, попередня митна декларація № 205070000/2013/011828 від 01.03.2013 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 977980 від 28.02.2013 року, контракт на перевезення товару № 17/2013/PL від 25.02.2013 року, декларація митної вартості ДМВ № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року, сертифікат про походження товару № S 148 від 28.02.2013 року, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 131693 від 04.03.2013 року, сертифікат якості від 28.02.2013 року, копія ВМД іноземної країни №MRN13NL05699822BF24F7 від 28.02.2013 року. Також позивачем були подані документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, зокрема: довідка про транспортні витрати від 04.03.2013 року, калькуляція собівартості виробництва від 28.02.2013 року, пояснення до калькуляції №U0401 від 28.02.2013 року, прас - лист продавця товару від 28.02.2013 року, довідка про відсутність пільг та дотацій від 28.02.2013 року № U0400, довідка про не страхування товару №61 від 04.03.2013 року. Ягодинською митницею у декларації митної вартості товару № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року було зроблено відмітку про необхідність подати: платіжне доручення на оплату товару; оригінал прас - листа фірми виробника; висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими організаціями; пояснення розбіжностей в ціні товару в договорі, інвойсі, декларації країни відправника та пояснення причин зміни вартості товару за одиницю.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ст. 50 даного Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки. Згідно ч. 1 ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Згідно п. 1 ч. 4 цієї статті митний орган під час здійснення контролю за правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно підпунктів 1, 2 п. 5 даної статті митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості якщо це необхідно для прийняття рішення про визначення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно ч. 3 даної статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно, до пункту 2.3 розділу ІІ Правил заповнення граф декларації митної вартості посадовою особою митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.2012 року № 599, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

Відповідно до розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 13.07.2012 року № 362, робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою митного органу, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів. Робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки наявності прийнятих іншими митними органами рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що і оцінювані товари.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень ч. ч. 11, 12 ст. 264 Митного Кодексу якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті такої митної декларації. У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Також судом зясовано, що у зв'язку з тим, що у наданих позивачем до митного оформлення документах не містилось усіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товару на декларації митної вартості № 205070000/2013/012159 від 04.03.2013 року посадовою особою Ягодинською митниці у графі «Для відміток митниці» 04.03.2013 року зроблено запис, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статей 54, 55 Митного кодексу України необхідно подати: оригінал прайс-листа фірми виробника товару. Позивачем було подано митному органу лист № 86 від 19.03.2013 року із поясненнями, що стосуються підтвердження заявленої митної вартості товару та долучено оригінал прайс-листа фірми виробника товару №U-0520 від 05.03.2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що останнім на вимогу митниці було надано оригінал прайс-листа №U-0520 від 05.03.2013 року, оскільки вищевказаний лист не є прайс-листом фірми «Vion Sales West BV» з якою позивачем укладено контракт купівлі - продажу № 12/2013/NL. Згідно листа №U-0520 від 05.03.2013 року фірми «Grolleman Vrieshuis BV», вбачається, що дана фірма є лише м'ясопереробним підприємством та холодильником. Фірма не формує ціну товару та займається продажами, так як являється власністю «Vion Sales West BV». Разом з тим, суд зазначає, що вищевказаний лист не містить будь-яких висновків щодо вартісних характеристик товару. Також відповідно до листа № 86 від 19.03.2013 року поданого митному органу вбачається, що позивач не навів належних пояснень, які підтверджували розбіжності в ціні товару в договорі, інвойсі, декларації країни відправника та причини зміни вартості товару за одиницю, що в свою чергу не дало можливості митниці встановити числові значення складових митної вартості товарів відповідно до поданих позивачем документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00020 від 04.03.2013 року.

Також судом вірно зазначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Відповідно до п. 1 ст. 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту приймається митним органом в письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених пунктом 6 статті 54 Митного кодексу України, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.2012 року № 599 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України у Рішенні допускається при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу.

Судом також зясовано, що згідно цінової інформації ЄАІС Державної митної служби України митна вартість товару «сало свине бокове морожене» становила 1,4000 Євро/кг.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митницею було застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв'язку з відсутністю інформації необхідної для її визначення іншими методами на основі цінової інформації, що міститься в ЄАІС ДМСУ (МД № 20570000/2013/10473 від 25.02.2013 року та ВМД № 205070000/2013/681 від 08.01.2013 року). Митним органом 04.03.2013 року було прийнято рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000011/1, яким декларанту митну вартість визначено на рівні 1,4000 Євро/кг.

Ягодинською митницею 04.03.2013 року винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00020, у зв'язку із невідповідністю митної вартості товару графам 12, 45 митній вартості зазначеній у рішенні про коригування митної вартості № 205000006/2013/000011/1 від 04.03.2013 року, яким митним органом було визначено митну вартість товару за ціною 1,400 євро за 1 кг., на загальну суму 28214, 20 Євро.

Також вірно зазначено, що відповідно до підпункту 2 пункту статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, у разі згоди з рішенням митного органу про коригування митної вартості товару здійснюють сплату митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, а у разі незгоди з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів мають право письмово звертатися до митного органу з проханням випустити товар, що декларується у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Судом зясовано, що позивачем через представника 05.03.2013 року було подано нову ВМД № 205070000/2013/012305 за якою товар був випущений у вільний обіг, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Строк дії гарантійних зобов'язань не може перевищувати 90 днів з дня випуску товарів.

Вірним є висновок суду, що протягом дії гарантійних зобов'язань позивачем не було надано митному органу оригіналу прайс-листа фірми-виробника, а отже декларант не скористався своїм правом надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме оригіналу прайс-листа фірми-виробника, протягом строку, передбаченого п.8 ст.55 Митного кодексу України, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № 205000006/2013/000011/1 від 04.03.2013 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00020 від 04.03.2013 року, прийняті у відповідності до вимог Митного кодексу України, є законними та обґрунтованими.

Вірно також суд вважав, про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь позивача суми надмірно сплачених митних платежів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуально права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року по справі № 803/801/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлений 26.06.2015 року