Справа № 807/573/15
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/573/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Мукачівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області, представник - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2015 року №.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, результати якої відображено в Акті перевірки від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1 та за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2015 року №. У відповідності до прийнятого за наслідками проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення від 12.03.2015 року №, позивачеві було зменшено суму бюджетного відшкодування податку па додану вартість (далі - ПДВ) за листопад 2014 року на 333248,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію розміром 166624,00 грн. Як вказував представник позивача, під час проведення перевірки достовірності нарахування від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень - листопад 2014 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року відповідач посилався на результати позапланової виїзної перевірки, відображеної в Акті від 23.01.2015 року №78/1701/НОМЕР_1. Представник позивача вказував, що основним видом господарської діяльності позивача є надання послуг з вантажних перевезень. Отже, з метою забезпечення господарської діяльності основними засобами, позивачем за період з 01.09.2014 року по 30.10.2014 року було проведено операції з купівлі транспортних засобів від нерезидента. Зокрема, документами, що підтверджують право власності позивача на придбані транспортні засоби є Договори купівлі-продажу, накладні, платіжні доручення, специфікації, контракт. А тому, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених в наданих письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Представник відповідача в даному запереченні на позов вказував на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.03.2015 року №, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за жовтень 2014 року у розмірі 333248,00 грн. є правомірним з огляду на наступне. Позивачем у жовтні 2014 року придбано транспортні засоби, а саме: 1) напівпричіп для перевезення вантажу KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік; 2) тягач сідельний, двомісний, марки DAF, модель FТ ХF105 FТ=1, шасі: XLRTEН4300G042325, рік випуску 2014 рік. Однак, відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за жовтень 2014 року, що виникло в результаті декларування від'ємного значення за вересень 2014 року, результати якої відображено в Акті від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1. Зокрема, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 200.1, п. 200.4, пп. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України внаслідок чого платником завищено розмір від'ємного значення за жовтень 2014 року. Як наголошував представник відповідача до податкового кредиту фізичних осіб - суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість, можливе включення сум податку на додану вартість по митних деклараціях, у зв'язку з імпортуванням на митну територію України основних засобів, за умови взяття на облік такого майна в якості основних фондів та використання таких засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку. Також, представник відповідача вказував та те, що відповідач мав право в Акті перевірки від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1 спиратися на висновки Акту перевірки від 23.01.2015 року №78/1701/НОМЕР_1, оскільки провадження по справі №807/415/15 щодо оскарження позивачем даного Акту було відкрито 16.03.2015 року, а оскаржене податкове повідомлення рішення № винесено 12.03.2015 року. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за жовтень 2014 року, що виникло в результаті декларування від'ємного значення за вересень 2014 року.

Результати даної перевірки відображено в Акті від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1 (а.с. 24-31).

За результатом проведеної перевірки та на підставі Акту перевірки від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем п. 200.1, п. 200.4, пп. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2015 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 333248,00 грн., в тому числі застосовано штрафну (фінансову) санкцію розміром 166624,00 грн. (а.с. 33).

Також, відповідачем було проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за жовтень 2014 року, що виникло в результаті декларування від'ємного значення за вересень 2014 року, результати якої відображено Акті від 23.01.2015 року №79/1701/НОМЕР_1 (а.с. 16-24). Даною перевіркою, результати якої відображено в 23.01.2015 року №79/1701/НОМЕР_1 було встановлено порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України в частині завищення розміру від'ємного значення по декларації за жовтень на суму 333248,00 грн. (а.с. 23).

Зокрема, під час проведення перевірки повноти визначення податкового кредиту за жовтень 2014 року, результати якої відображено в Акті від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1, відповідачем було встановлено завищення позивачем бюджетного відшкодування на загальну суму 333248,00 грн. (а.с. 33).

Як вбачається з Акту перевірки від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1, на формування вище вказаного порушення мало вплив проведення операцій з купівлі транспортних засобів від нерезидента в жовтні 2014 року (а.с. 26-27), а саме: тягача сідельного, двомісного, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік - вартістю 1244994,00 грн., сума ПДВ - 250163,00 грн. та напівпричіпа марки KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік, у зв'язку з чим було виписано наступні податкові накладні: від 01.10.2014 року №2 на загальну суму 113533,93 грн., в тому числі ПДВ - 18922,32 грн., від 13.08.2014 року №8 на загальну суму 6090,00 грн., в тому числі ПДВ - 1015,00 грн. та від 12.08.2014 року №7 на загальну суму 378885,00 грн., в тому числі ПДВ - 63147,50 грн.

Разом з тим, твердження відповідача про те, що не передбачено законодавчих підстав вважати майно, що знаходиться у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб'єкта господарювання, а використання власного майна для здійснення підприємницької діяльності є одним з напрямів розпорядження майном фізичної особи, спростовується наступним.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно до п. 199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та (або) виготовлені товари (послуги), необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів (послуг), необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

12.03.1997 року Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради Закарпатської області було зареєстровано позивача, як фізичну особу-підприємця, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 14). Позивач 30.08.2007 року отримав Свідоцтво за №100061764 про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с. 14).

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, фактичним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, а також, вантажний автомобільний транспорт. Таким чином, основним видом господарської діяльності позивача є надання послуг з вантажних перевезень.

Згідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість мас право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.198.1 ст198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Як встановлено п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до Договору купівлі-продажу з ТОВ "Когель Україна" від 11.08.2014 року №2014-138/08 позивачем було придбано напівпричіп KOGEL SN24Р90/1110, рік випуску 2014 рік (а.с. 62-68). Згідно до Договору купівлі-продажу від 1.08.2014 року №2014-138/08 покупцем є фізична особа-підприємець ОСОБА_1, що діє в особі Директора ОСОБА_1 (а.с. 62).

Факти передачі позивачеві придбаного напівпричіпа KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік та його оплати - підтверджується Платіжними дорученнями, а саме: від 30.09.2014 року №2251 (а.с. 73), від 13.08.2014 року №2148 (а.с. 74), від 12.08.2014 року №2146 (а.с. 75), від 12.08.2014 року №2147 (а.с. 76), Витратною накладною від 01.10.2014 року №249, Актом прийому-передачі транспортного засобу від 04.10.2011 року (а.с.81-82).

У зв'язку з придбанням позивачем напівпричіпа KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік, продавцем виписані податкові накладні, а саме: від 01.10.2014 року №2 на загальну суму 113533,93 грн., в тому числі ПДВ - 18922,32 грн. (а.с. 79), від 13.08.2014 року №8 на загальну суму 6090,00 грн., в тому числі ПДВ - 1015,00 грн. (а.с. 78) та від 12.08.2014 року №7 на загальну суму 378885,00 грн., в тому числі ПДВ - 63147,50 грн. (а.с. 77).

Позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме: напівпричіпа КOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік (а.с. 80).

Таким чином, сплачений позивачем, у зв'язку з придбанням транспортного засобу податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту.

Також, позивачем було придбано від нерезидента - "ОСОБА_4В." (м. Роггель, Нідерланди) тягач сідельний, двомісний, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік, що підтверджується контрактом № UА/ZАРАSNENKO/1хХF EURO6/11.08.14 ІВ від 11.08.2014 року (а.с. 46-48) та специфікацією № UА/ZАРАSNENKO/1хХF EURO6/11.08.14 ІВ від 11.08.2014 року (а.с. 50-54).

Факт ввезення на територію України придбаного позивачем тягача сідельного, двомісного, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік підтверджується вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) від 02.10.2014 року (а.с. 55-56).

Оплата позивачем ціни придбаного тягача сідельного, двомісного, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №149 від 12.08.2014 року (а.с. 57).

Факт сплати позивачем ПДВ, у зв'язку з придбанням тягача сідельного, двомісного, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік, підтверджено платіжними дорученнями №12 від 29.09.2014 року (а.с. 58).

Позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме: тягача сідельного, двомісного, DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік (а.с. 59).

Відповідно до ч.1 ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

У відповідності ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, як вбачається з вище викладеного, позивачем було правомірно набуто право власності на тягач сідельний, двомісний, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік та напівпричіп марки KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік, а відтак, у відповідності до ч.1 ст. 320 ЦК України він має право використовувати дані транспортні засоби у підприємницькій діяльності, у тому числі в частині, що регулює порядок формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування.

Як відображено відповідачем в Акті перевірки від 16.02.2015 року №387/1701/НОМЕР_1, позивачем у податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту відображено у рядку 19податкової декларації за перевіряємий період і складає: за жовтень 2014 року - 333248,00 грн., за листопад 2014 року - 121105,00 грн. та сума бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок відображена у рядку 23.1, яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні періоди та складає 333248,00 грн. (а.с. 26).

У відповідності до ст.34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.1 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок №1388) цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.2 Порядку №1388 він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно до п. 6 Порядку №1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви.

У відповідності до п. 6 Порядку №1388 транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Таким чином, транспортні засоби, які були придбані позивачем, як фізичною особою-підприємцем з метою використання в господарській діяльності, у відповідності до вимог п. 6 Порядку №1388, були зареєстровані за позивачем, як за фізичною особою.

Отже, за позивачем були зареєстровані придбані ним транспортні засоби, а саме: тягач сідельний, двомісний, марки DAF FT ХF EURO6, рік випуску 2014 рік, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 316740 (а.с. 59) та напівпричіп марки KOGEL SN24Р90/1110 шасі WK0S622, рік випуску 2014 рік, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 316750 (а.с. 80).

Таким чином, державна реєстрація транспортних засобів проведена позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про дорожній рух" та Порядку №1388.

Доказами використання позивачем в господарській діяльності придбаних транспортних засобів є наявні в матеріалах справи Акти виконаних робіт (а.с. 85, 88, 91, 94, 97), Рахунки (а.с. 86, 89, 92, 95), Рахунок-фактура (а.с. 98) та Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 100).

Також, суд констатує, що відсутність встановленого законом обов'язку фізичної особи-підприємця вести облік основних засобів не заперечує наявність відповідного права у платника податку.

Таким чином, позивачем були понесені витрати, в тому числі у вигляді сплаченого ПДВ, у зв'язку з придбанням основних фондів, а саме: вище вказаних транспортних засобів.

Отже, при формуванні податкового кредиту за жовтень 2014 року податок на додану вартість, сплачений в ціни придбаних транспортних засобів, правомірно віднесений до податкового кредиту вказаного періоду.

Згідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 12.03.2015 року №.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Мукачево, вул. Великогірна, 22/14, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) грн.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_5

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 26 червня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 1 липня 2015 року.