Справа № К/9991/63961/11-С
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2015 р. м. Київ К/9991/63961/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про роз`яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2011 року та ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії,

у с т а н о в и л а :

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2011 року касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУПФ) задоволено частково.
Постанову Богунського районного суду міста Житомира від 21 лютого 2011 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року скасовано, а у справі ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
Зобов`язано ГУПФ провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначивши її в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно закону на відповідний період, з 31 липня 2002 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язано ГУПФ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її збільшення на 5 процентів сум грошового забезпечення, відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (у редакції на 31 липня 2002 року) за період з 31 липня 2002 року по 29 квітня 2006 року.
Зобов`язано ГУПФ зарахувати на пільгових умовах (один місяць за півтора) до вислуги років, що враховується для призначення пенсії ОСОБА_1 , службу у високогірній місцевості у період з 3 листопада 1987 року по 10 грудня 1988 року.
Визнано протиправною відмову ГУПФ у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вищенаведених вимог. У задоволенні решти вимог відмовлено.
ГУПФ звернулося до Вищого адміністративного суду України із заявою, в якій просить роз`яснити порядок виконання судового рішення, а ОСОБА_1 із заявою про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи, викладені в заявах, матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяви задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
З наведеної норми випливає, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
ГУПФ просить роз`яснити порядок самостійного зарахування періоду служби позивача у високогірній місцевості на пільгових умовах (один місяць за півтора) до вислуги років без надходження розрахунку від ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чи існує у Міністерства оборони України обов`язок підготовки та направлення відповідного розрахунку; чи зобов`язаний відповідач проводити перерахунок пенсії у зв`язку із зміною вислуги років.
З викладеного вбачається, що рішення касаційного суду є зрозумілим, його резолютивна частина однозначною, а викладений в клопотанні спосіб роз`яснення судового рішення зводиться фактично до встановлення порядку його виконання, що не може вирішуватися за правилами статті 170 КАС України.
Що стосується заяви ОСОБА_1 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, то вона теж не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Цій нормі кореспондують положення абзацу 5 пункту 4 частини першої статті 232 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд касаційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
У разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.
На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяв Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про роз`яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2011 року та ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов