Справа № 806/2030/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"30" червня 2015 р. Справа № 806/2030/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "28" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського районного суду Житомирської області про скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2015р. відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 до Житомирського районного суду Житомирської області про скасування судового рішення.

В своїй ухвалі, посилаючись на положення статей Кодексу адміністративного судочинства та Цивільного процесуального кодексу України, суд вказав на те, що судовий перегляд рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2008р. (з яким не згоден позивач) на предмет його законності можливий виключно в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати з підстав, наведених у скарзі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійcнює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 3 статті 50 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як визначено п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа , інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як свідчать матеріали позовної заяви, ОСОБА_3 не погоджується з рішенням Житомирського районного суду від 14.05.2008р. за позовом ОСОБА_4 до Зарічанської сільської ради Житомирського району, ОСОБА_5, третьої особи Житомирського районного відділу земельних ресурсів про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в зв'язку з чим просить його скасувати.

Вказане судове рішення ухвалено в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст.13 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом 2 пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 № 8 виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином, судовий перегляд на предмет законності зазначеного судового рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2008року, ухваленого у цивільній справі № 2-490/08, можливий виключно в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції, з яким не можна не погодитись).

Пленум Верховного суду України в постанові №6 від 12.06.2009р. "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" вказав на те, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

З огляду на викладене, враховуючи пункт 1 частини 1 статті 109 КАС України, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки заяву ОСОБА_3 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Ухвалу прийнято з додержанням вимог процесуального права, підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "28" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

- ,