Справа № 826/3714/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3714/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Вівдиченко Т.Р.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання - Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження від 03 лютого 2015 року № 46-р/л,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження Державної фіскальної служби України від 03 лютого 2015 року № 46-р/л «Про виключення місць зберігання» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Розпорядженням Державної фіскальної служби України від 03 лютого 2015 року № 46-р/л виключено місця зберігання спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів з Єдиного державного реєстру місць зберігання згідно з додатками.

Зокрема, додаток 2 до розпорядження містить місця зберігання ТОВ «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ» № 1 (номер бланку 226089) та № 0 (номер бланку 226082).

Позивач, вважаючи дане розпорядження відповідача протиправним, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначено, що місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 07.02.2002 № 3032-III наказом Державної податкової адміністрації України 28.05.2002 № 251, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 за № 670/6958 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

До Єдиного реєстру вносяться:

- відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім'я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності;

- відомості про місце зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), площа місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається;

- дата включення місця зберігання до Єдиного реєстру;

- серія, номер та дата видачі довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру;

- підстави та дата виключення місця зберігання з Єдиного реєстру.

Виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового (далі - спирт) та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту (пункт 1.3 Порядку).

Пунктом 1.4 Порядку передбачено, що у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у порядку, установленому чинним законодавством.

Процедура виключення місць зберігання з Єдиного реєстру передбачена розділом 4 Порядку.

Згідно із пунктом 4.1 Порядку, виключення місця зберігання з Єдиного реєстру здійснюється органом державної податкової служби, який його вносив, на підставі письмової заяви суб'єкта підприємницької діяльності, що був заявником такого місця зберігання, або у разі анулювання ліцензії, виданої такому суб'єкту підприємницької діяльності відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», шляхом прийняття відповідного письмового розпорядження не раніше ніж через 10 робочих днів з моменту виникнення цих підстав.

Протягом трьох робочих днів з моменту прийняття розпорядження про виключення місця зберігання з Єдиного реєстру орган державної податкової служби видає суб'єкту підприємницької діяльності засвідчену копію письмового розпорядження.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, позивач здійснює зберігання оптових партій алкогольних напоїв у відповідних місцях зберігання за адресами: м. Донецьк, вул. Ревякіна, буд. 24-Г (площа 400 кв.м.) та м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 109-Д (площа 633 кв.м.).

Зазначені місця зберігання внесені до Єдиного реєстру місць зберігання спирту.

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного розпорядження відповідач посилався на лист секретаря Ради національної безпеки і оборони України від 19 січня 2015 року № 125/66-6-2-3.

З копії зазначеного листа вбачається, що від відповідача вимагалося невідкладно вжити заходів для недопущення несанкціонованого переміщення підакцизних товарів з/на тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської області, а про результати проведеної роботи Голову ДФС України Білоуса І.О. було зобов'язано доповісти особисто до 20.01.2015 року.

Встановлено, що відповідачем на виконання зазначеного запиту від 19 січня 2015 року за № 125/66-6-2-3 було надано аналітичну довідку щодо недопущення несанкціонованого переміщення підакцизних товарів з/на тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей та фабули кримінальних правопорушень, пов'язаних із незаконним переміщенням товарів з/на тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської області.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване розпорядження в частині не стосується ні зазначеного листа, ні матеріалів які б свідчили про його виконання, а вказане рішення суб'єкта владних повноважень прийнято лише 03 лютого 2015 року.

Як вбачається зі змісту вказаного розпорядження, підставою для його прийняття стало проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, неможливість здійснення органами виконавчої влади визначених чинним законодавством повноважень у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, з метою недопущення несанкціонованого переміщення підакцизної продукції неналежної якості, що загрожує державній безпеці та нанесенню шкоди здоров'ю населення України.

Разом з тим, як було вірно зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство не містить таких підстав для виключення місць зберігання з Єдиного реєстру, як проведення антитерористичної операції та неможливість здійснення органами виконавчої влади визначених чинним законодавством повноважень.

Отже, вказані обставини свідчать про те, що позивача було безпідставно виключено з Єдиного реєстру місця зберігання позивача за адресами: м. Донецьк, вул. Ревякіна, буд. 24-Г (площа 400 кв.м.) та м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 109-Д (площа 633 кв.м.) розпорядженням від 03 лютого 2015 року № 46-р/л.

Враховуючи наведене вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження Державної фіскальної служби України від 03 лютого 2015 року № 46-р/л «Про виключення місць зберігання» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ» не ґрунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку із чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 01.07.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.