Справа № 607/20786/14а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/4221/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі в якому просила визнати протиправними дії щодо відмови у виплаті грошової допомоги при виході на пенсію та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на 14.08.2014 року.

Постановою Тернопільської області від 19 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що за змістом п.п.7-1 «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форм власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу для виплати грошової допомоги та механізм її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України за № 1191 від 23.11.2011 року.

У контексті зазначених норм та обставин справи можна дійти висновку про те, що на час виходу на пенсію педагогічний стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, як такі, що передбачені Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років», а відтак - і на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» становить 34 роки 11 місяців 28 днів, оскільки, позивачка, крім як заступник директора з науково-методичної роботи (з 01.09.1999 р. по 14.02.2001 р.), заступник директора з навчально-методичної роботи (з 15.02.2001 р. - по 13.08.2002 р.), заступник директора з навчально - методичної роботи (з 06.03.2003 р. по 21.10.2008 р.), у зазначені періоди працювала також і вчителем світової (зарубіжної) літератури по 10-9 годин на тиждень у відповідності до наказів Тернопільської класичної гімназії про педагогічне навантаження вчителів на кожен навчальний рік, це підтверджує: довідка Тернопільської класичної гімназії від 20 жовтня 2014 року № 526; копії (витяги) наказів «Про педагогічне навантаження вчителів Тернопільської класичної гімназії» із зазначенням кількості тижневих годин та класів, в яких вони читалися позивачем; копії Атестаційних листів ОСОБА_1 як вчителя зарубіжної, світової літератури (відповідно до чинного Положення про атестацію педагогічних кадрів позивача 1 раз на 5 років проходила атестацію виключно як вчитель зарубіжної, світової літератури, де зазначено рішення атестаційної комісії Тернопільської класичної гімназії та управління освіти Тернопільської міської ради щодо кваліфікаційної категорії вчителя ОСОБА_1В.).

Апелянт вважає, що судом залишено поза увагою, що на день виходу на пенсію за віком (14.08.2014 р.) позивач має як страховий, так і педагогічний стаж - 34 роки 11 місяців 28 днів, тобто має відповідні передбачені законодавством вимоги щодо призначення та виплати їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому її позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п. 71 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до листа-відповіді управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі № 225/К-11 від 07 листопада 2014 року, вказаним органом було розглянуто звернення позивача, щодо виплати їй одноразової грошової допомоги та відмовлено у цьому з підстав недостатності страхового стажу, що дає право на такі виплати. Встановлено, що її стаж, котрий дає право на призначення пенсії за вислугу років (а звідти і на призначення допомоги) становить 26 років 5 місяців 14 днів до яких зараховані періоди роботи: з 15 серпня 1979 року по 16 серпня 1981 року; з 20 серпня 1981 року по 01 вересня 1998 року; з 02 вересня 1998 року по 31 серпня 1999 року; з 15 серпня 2002 року по 04 березня 2003 року; з 22 жовтня 2008 року по 31 серпня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладі і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років» встановлено, що до перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи, котрі працюють в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах.

А тому з огляду на вказаний перелік, робота на посадах заступника директора з науково-методичної роботи та заступника директора з навчально-методичної роботи не дає права на пенсію за вислугу років., і тому суд вража, що відповідач підставно не зарахував періоди роботи, коли позивач обіймала ці посади (з 01 вересня 1999 року по 14 лютого 2001 року та з 15 лютого 2001 року по 14 серпня 2002 року на посаді заступника директора з навчально-методичної роботи і з 06 березня 2003 року по 21 жовтня 2008 року на посаді заступника директора з навчально-методичної роботи) до таких, які дають їй право на пенсію за вислугу років.

Однак колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Тернопільської класичної гімназії за ВИХ. № 523 від 2.10.2014 року (а.с. 6) ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника директора в період з 01.09.1999 року по даний час працювала як вчитель світової (зарубіжної) літератури з педагогічним тижневим навантаженням у відповідності до наказів закладу про педагогічне навантаження вчителів на кожен навчальний рік.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладі і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років» робота на посаді учителя дає право на пенсію за вислугу років, а тому відповідач безпідставно не зарахував періоди роботи з 01 вересня 1999 року по 14 лютого 2001 року та з 15 лютого 2001 року по 14 серпня 2002 року на посаді заступника директора з навчально-методичної роботи і з 06 березня 2003 року по 21 жовтня 2008 року до таких які дають їй право на пенсію за вислугу років.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року у справі № 607/20786/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі щодо відмови у виплаті грошової допомоги при виході на пенсію.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на 14.08.2014 року (день призначення пенсії)

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_2