Справа № 804/991/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 рокусправа № 804/991/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «НВЦ-Лідер» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі №804/991/14 за позовом приватного підприємства «НВЦ-Лідер» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «НВЦ-Лідер» (далі - ТОВ «НВЦ-Лідер») 13 січня 2014 року звернулось до суду з позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області, згідно якого з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у проведенні перевірки позивача в результаті яких було складено акт від 15 листопада 2013 року №217/222/31123119 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «НВЦ-Лідер» щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Будінвест-ДФ», ТОВ «Укрспецпроект ДФ», ТОВ «Дніпрометалінвест», ТОВ «Шакті Д» за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року»;

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у фіксації в акті від 15 листопада 2013 року №217/222/31123119 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «НВЦ-Лідер» щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Будінвест-ДФ», ТОВ «Укрспецпроект ДФ», ТОВ «Дніпрометалінвест», ТОВ «Шакті Д» за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року» висновків про порушення підпункту 1.5 статті 203, пункту 1, 2 статті 215, статті 216, статті 629, статті 675 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 року при придбанні товару у підприємства ТОВ «Шакті Д» на загальну суму 49996,80 грн., ТОВ «Укрспецпроект ДФ» за період з 01 липня 2011 року по 30 листопада 2011 року на загальну суму 204038,40 грн. у зв'язку з відсутністю документального підтвердження транспортування товару, його оприбуткування на складі та подальшого продажу до контрагентів покупців

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у коригуванні показників податкової звітності ПП «НВЦ Лідер», що відбулося на підставі акту перевірки від 15.11.2013 року №217/222/31123119 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «НВЦ Лідер» щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Будінвест-ДФ», ТОВ «Укрспецпроект ДФ», ТОВ «Дніпрометалінвест», ТОВ «Шакті Д» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року», в тому числі дії з виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені ПП «НВЦ Лідер» у податкових деклараціях з ПДВ за перевіряємий період;

- зобов'язати відповідача відновити показники податкової звітності ПП «НВЦ Лідер» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року», в тому числі, зобов'язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені ПП «НВЦ Лідер» у податкових деклараціях з ПДВ за перевіряємий період».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що перевірка проводилась відповідачем з порушенням вимог статті 73 Податкового кодексу України. Крім того, зазначає, що відповідач не наділений повноваженнями щодо визнання правочинів укладених позивачем з його контрагентами нікчемними без відповідного рішення суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що дії посадових осіб по проведенню перевірки за результатами якої складено акт не є протиправними, при цьому дії із включення до такого акта певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що в наслідок проведення перевірки податковим органом порушено статтю 73 Податкового кодексу України, оскільки зазначеною статтею не передбачене право останнього при проведені зустрічної звірки застосовувати механізм передбачений порядком проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також законом не передбачена можливість визначення контролюючою установою правочину нікчемним. Зазначає, що суд першої інстанції припустився помилкових висновків, оскільки за результатами проведеної перевірки на підставі якої було складено акт перевірки для позивача настали негативні наслідки, хоч і не виносились податкові-повідомлення рішення, оскільки відповідачем були внесені коригування показників податкової звітності ПП «НВЦ Лідер».

Крім того суд першої інстанції не розглянув не всі позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач у зв'язку з отриманням податкової інформації (лист Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 09.09.2013 року №6320/8/07-30) щодо виявлених фактів, які свідчать про можливі порушення податкового законодавства (а.с. 145,146), 22 жовтня 2013 року направила до ПП «НВЦ-Лідер» запит №5231/10 про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «Будінвест-ДФ», ТОВ «Укрспецпроект ДФ», ТОВ «Дніпрометалінвест», ТОВ «Шакті Д», зокрема копії первинних бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися.

Після надання позивачем відповіді на зазначений запит (а.с.54-56) не в повному обсязі, на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, частини 1 пункту 73.3 статті 73, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 79, статті 85, статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та відповідно до наказу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №282 від 31 жовтня 2013 року (а.с.52) відповідачем проведена позапланова невиїзна перевірка ПП «НВЦ Лідер» щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Будінвест ДФ», ТОВ «Укрспецпроект-ДФ», ТОВ «Дніпрометалінвест», ТОВ «Шакті Д» за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року (а.с.57).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 15 листопада 2013 року №217/222/31123119 (далі - акт перевірки).

Відповідно до акта перевірки встановлено порушення підпунктів 1, 5 статті 203, підпунктів 1, 2 статті 215, статті 216, статті 629, статті 675 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах здійснених:

- за період 01 червня 2011 по 30 червня 2011року позивач при придбанні товару у підприємства постачальника ТОВ «Шакті-Д» на загальну суму 49996,80 грн., в тому числі ПДВ 8332,80 грн., та подальша реалізація покупцям на загальну суму 212618,10 грн.,в тому числі ПДВ на суму 35436,35 грн.;

- з контрагентом ТОВ «Укрспецпроект-ДФ» за період з 01 липня 2011 по 30 листопада 2011 року на загальну суму 204038,40 грн., в тому числі ПДВ 34006,40 грн., а саме: у липні 2011р. на загальну суму 46790,40 грн., в тому числі ПДВ 7798,40 грн., у вересні 2011р. на загальну суму 80640,00 грн., в тому числі ПДВ 13440,00 грн., у листопаді 2011 року на загальну суму 76608,00 грн., в тому числі ПДВ 12768,00 грн., у зв'язку з відсутністю документального підтвердження транспортування товару, його оприбуткування на склад та подальший продаж товарів до контрагентів-покупців на загальну суму 212618,10 грн., в тому числі ПДВ 35436,35 грн.

На підставі висновків акта перевірки податкові повідомлення-рішення ДПІ не приймалося.

Правомірність вказаних дій відповідача щодо проведення перевірки позивача та у фіксації в акті перевірки від 15 листопада 2013 року №217/222/31123119 висновків є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

За змістом підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Враховуючи те, що позивачем на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби надані документи не в повному обсязі, а також у зв'язку з отриманням відповідачем податкової інформації щодо виявлених фактів, які свідчать про можливість порушення позивачем податкового законодавства, відповідач на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, частини 1 пункту 73.3 статті 73, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 79, статті 85, статті 86 ПК України обґрунтовано виніс наказ від 31 жовтня 2013 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «НВЦ-Лідер», що передбачено приписами Податкового кодексу України та провів документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про проведення відповідачем перевірки на підставі п.73.5 ст.73 ПК України та як наслідок її протиправності, оскільки згідно з наказом відповідача від 08.10.2013 року № 282 перевірку проведено на підставі іншої норми, а саме ст.79 ПК України (а.с.52).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у фіксації в акті перевірки висновків перевіряючих осіб, які зводяться до того, що позивачем укладалися правочини, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені цими правочинами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заявляючи вимоги у такий спосіб позивач фактично просить визнати протиправними доводи (позицію) податкового органу з приводу аналізу встановлених результатів перевірки. Між тим, самі висновки перевіряючих осіб, які викладено в акті перевірки, не призводять та не можуть призвести до порушення прав та охоронюваних інтересів особи. Зроблені в акті перевірки висновки можуть, в подальшому, стати підставою для прийняття рішення (вчинення дій) податковим органом, які, в свою чергу, і можуть бути предметом оскарження, і саме під час встановлення правомірності та обґрунтованості такого рішення (вчинення дій) має бути надано правову оцінку тим висновкам (доводам), які стали підставою для прийняття рішення (вчинення дій) суб'єктом владних повноважень.

Позивачем не надано доказів того, що за результатами проведеної перевірки ДПІ приймалися будь-які рішення, зокрема податкові повідомлення-рішення про визначення податкових зобов'язань, учинялися будь-які дії, зокрема, внесення до облікових даних платника податків відомостей про його податкові зобов'язання, враховуючи висновки, які зроблено в акті перевірки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність обставин, які свідчать про порушення прав позивача та наявності підстав для захисту таких прав.

Тобто, акт перевірки, так само і висновки, викладені в акті, не містять рішень суб'єкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Однак вирішуючи спірні відносини між сторонами суд першої інстанції, не звернув увагу на те, що 30.01.2014 року позивач доповнив свої вимоги та безпідставно не розглянув їх.

Між тим, відповідно до статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Отже позивач з приводу зазначених позовних вимог не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції з заявою про прийняти додаткової постанови.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної приватного підприємства «НВЦ-Лідер» - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі №804/991/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 26 червня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко