Справа № 0370/817/11
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/14677/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Торговий дім «Укр-Петроль» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року в справі за позовом приватного підприємства «Торговий дім «Укр-Петроль» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року приватне підприємство «Торговий дім «Укр-Петроль» звернулося до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання неправомірними дій старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість (далі - ПДВ) управління оподаткування юридичних осіб Луцької ОДПІ ОСОБА_2 щодо складення акту № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року, а також дій заступника начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_3 щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 4 лютого 2011 року № /0 на суму 6 230 246 грн.

Уточнивши позовні вимоги, ПП «ТД «Укр-Петроль» просило визнати неправомірними дії старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Луцької ОДПІ ОСОБА_2 щодо зазначення відомостей, які не відповідають істинним даним при складанні акту № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року, а також дії заступника начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_3 щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 4 лютого 2011 року № /0, яким визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 6 230 246 грн., в тому числі 5 933 568 грн. основного платежу та 1 483 392 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач посилався на те, що акт перевірки № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року «Про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з ПДВ за серпень 2010 року» складений з порушенням вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних, документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства». З огляду на відсутність підстав для проведення перевірки підприємства дії Луцької ОДПІ по проведенню такої перевірки та щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 4 лютого 2011 року № /0 на суму 6 230 246 грн. є неправомірними.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПП «ТД «Укр-Петроль», яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, порушивши норми матеріального та процесуального права, не звернув уваги на неправомірність проведеної відповідачем камеральної перевірки, в процесі якої податковий орган безпідставно вважав неправомірними дії позивача щодо формування податкового кредиту у серпні 2010 року, тобто в час, коли підприємство-контрагент неправомірно було позбавлено свідоцтва платника податку на додану вартість. Неправомірні висновки акту перевірки потягнули за собою неправомірність податкового повідомлення-рішення, яке скасовано в судовому порядку. За таких обставин оскаржувані дії посадових осіб відповідача є неправомірними, з приводу чого суд першої інстанції зробив невірний висновок, безпідставно відмовивши в позові.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що Луцькою ОДПІ було проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації позивача з ПДВ за серпень 2010 року, за результатами якої складено акт № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року.

В ході проведеної перевірки податковим органом встановлено, що позивачем при складанні податкової декларації з ПДВ за серпень 2010 року було порушено вимоги статті 2, пунктів 7.2, 7.4 статті 7 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України «Про податок на додану вартість» в частині включення до податкового кредиту податкових накладних, які були виписані суб'єктом господарської діяльності - ПП «ТК «Укр-Петроль», яке з 28 липня 2010 року не було платником ПДВ, оскільки Ківерцівською міжрайонною державною податковою інспекцією було анульовано його свідоцтво платника ПДВ від 3 березня 2010 року за №100272583. Внаслідок цього, як вважав відповідач, рахується розбіжність по завищенню податкового кредиту в сумі 5 933 568 грн. 01 коп. по господарських операціях з ПП «ТК «Укр-Петроль».

На підставі акту перевірки № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року Луцькою ОДПІ сформоване податкове повідомлення-рішення від 4 лютого 2011 року за №/0, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 6 230 246 грн., в тому числі 5 933 568 грн. основного платежу та 1 483 392 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року, податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 4 лютого 2011 року за №/0 було скасоване як неправомірне.

Досліджуючи обґрунтованість позовних вимог в частині визнання неправомірними дій старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Луцької ОДПІ ОСОБА_2 щодо зазначення відомостей, які не відповідають істинним даним при складанні акту № 9128/15-115/32743630 від 8 грудня 2010 року, слід прийти до висновку, що доводи викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкового інспектора, які не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав позивача.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення ДПІ суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту. Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Тому висновки, викладені у зазначеному акті щодо безпідставного формування податкового кредиту позивача у серпні 2010 року, є відображенням дій податкового інспектора, вони не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав позивача.

Та обставина, що дії відповідача в частині занесення до акту даних про безпідставність формування податкового кредиту у серпні 2010 року, є неправомірними, стверджується постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2011 року, яка набрала законної сили, та якою скасоване податкове повідомлення-рішення відповідача від 4 лютого 2011 року за №/0.

Тому підстав для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій податкового інспектора щодо занесення до акту перевірки неправдивих даних не має.

Немає таких підстав і для задоволення інших позовних вимог визнання неправомірними дій заступника начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_3 щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 4 лютого 2011 року № /0, оскільки неправомірність такого повідомлення-рішення встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили. Неправомірність податкового повідомлення-рішення, встановлена судом, означає неправомірність дій службової особи податкового органу, яка його винесла.

Оскільки порушені права позивача захищені в судовому порядку при розгляді справи про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, підстав для визнання неправомірними дій заступника начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_3 за окремим позовом не має.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Торговий дім «Укр-Петроль» залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року в справі №2а/0370/817/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_4