Справа № 813/2156/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року № 813/2156/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

позивач не прибув,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області, в котрому просить суд:

- визнати протиправними дії відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_2 довідки про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження, датованої 12.03.2015 року за № 66, з визначенням цієї зарплати за 15 днів лютого 1987 року у розмірі 273,20 крб. (рублів);

- визнати недійсною вказану довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження, датовану 12.03.2015 року за № 66;

- зобовязати відділ зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області видати ОСОБА_2 нову довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження із визначенням розрахунку оплати його праці за цей період, здійсненим на підставі першого речення пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 у наступних розмірах: за 15 днів лютого 1987 року (з 01 по 15.02.1987 року) 1238,01 крб. (рублів), з яких: 127,44 крб. (рублів) доплата за роботу у вихідні дні (01, 08 та 15.02.1987 року), виходячи з необхідності здійснення такого розрахунку оплати праці:

- Із годинної тарифної ставки (посадового окладу), приведеної до режиму роботи, встановленого у зоні відчуження ЧАЕС, у розмірі 1,18 крб. (рублів);

- Із збільшенням цієї годинної тарифної ставки у 2 рази;

- З включенням до розрахунку премії у розмірі 60% від приведеної до режиму роботи у зоні відчуження та підвищеної на 100 % тарифної ставки;

- Із здійсненням розрахунку оплати часу роботи позивача в 1-й зоні небезпеки у трикратному розмірі порівняно із приведеною до режиму роботи у зоні відчуження і підвищеною на 100 % тарифною ставкою та вищевказаною премією;

- Із здійсненням розрахунку оплати за роботу у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період з 21.01.1987 року по 15.02.1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в зоні відчуження. У звязку з тим, що йому встановлена інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи він звернувся до відповідача за довідкою про заробітну плату за період роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідачем була видана спірна довідка про грошове забезпечення за період перебування в зонах небезпеки Чорнобильської АЕС, проте з такою довідкою позивач не згідний, оскільки довідка не враховує підвищення грошового забезпечення збільшеного у два рази згідно з постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року, не включає нарахування премії - 60% на нараховану підвищену заробітну плату (постанова ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦСПС № 665-195 від 05.06.1986 року), не включає розрахунку оплати часу роботи позивача в 1-й зоні небезпеки у трикратному розмірі порівняно із приведеною до режиму роботи у зоні відчуження і підвищеною на 100 % тарифною ставкою та вищевказаною премією. Також стверджує, що така довідка не містить розрахунку оплати за роботу у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак на адресу суду ним скеровано письмові заперечення, в котрих зазначає, що вимог позивача не визнає, та, заперечуючи проти позову, звертає увагу суду, що позивачу грошове забезпечення за період перебування у зоні відчуження з 21-31 січня 1987 року та за період 01-15 лютого 1987 року було виплачено у двохкратному розмірі та відповідно підкреслює, що спірна довідка видана відповідно до грошового забезпечення, котре було у позивача. Також зазначає, що наказів про виплату премій позивачу відповідачем не видавались. На підставі зазначеного просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

12.03.2015 року відповідачем позивачу була видана довідка за № 66 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержане за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно даної довідки фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія складала за період з 21-31 січня 1987 року - 180,94 з них:

- 60,31 - збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження;

-120,63 - оплата праці за дні роботи в зоні.

за період 01-15 лютого 1987 грошове забезпечення позивача становило 273,20 з них:

- 91,07 - збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження;

- 182,13 - оплата праці за дні роботи в зоні.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували робот, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що ОСОБА_3 Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс та від 11 грудня 1986 року № 2488-рс. Також вказано, що розсекречуються прийняті до виконання постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986 року № 207-7, розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 року №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводилися зазначені рішення ОСОБА_3 Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, № 179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища» оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи, середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитися з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 %. ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7). ОСОБА_3 Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

На час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення у 1987 році здійснювалося згідно з Положенням про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженим наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року № 090, нормами якого не передбачалася оплата праці співробітникам міліції за несення служби в надурочний час, вихідні, святкові дні та преміювання. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць. Таким чином постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 передбачалось саме право, а не обов'язок підприємства на встановлення розмірів премій до 60 %.

На підставі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс позивачу згідно розпорядження ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 червня 1986 року № 964, постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 № 207-7 оплата праці здійснювалась у відповідній кратності до зони перебування, що відображено в довідці відповідача від 12.03.2015 року № 66.

Згідно частини 4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Згідно з пунктом 17 Порядку відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Таким чином, відповідачем правомірно видано довідку на підставі розрахункового листа за 1987 рік, який є первинним документом для нарахування грошового забезпечення.

Як встановлено судом, то довідка відповідача від 12.03.2015 року № 66 відображає фактичний розмір сплачених сум грошового забезпечення позивача під час несення служби в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому виплати за нормативними актами, на які посилається позивач йому не здійснювались, тому вони не підлягають включенню в довідку для подальшого перерахунку пенсії.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 20.03.2014 року по адміністративній справі № К/800/60838/13.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності із ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд вважає оскаржувану довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) такою, що складена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то такі у справі відсутні і у відповідності до ст. 94 КАС України зі сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

ОСОБА_3 може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.