Справа № 810/7084/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7084/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства доходів і зборів України та Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України, про стягнення заборгованості з заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим та просила стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати.

Ухвалою суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 23.12.2014 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство доходів і зборів України, Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Херсонській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну казначейську службу України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 Міністерство доходів та зборів України та Державну фіскальну службу України залучено в якості відповідачів по справі, виключивши їх з числа третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 залучено в якості відповідача по справі Головне управління ДФС у Херсонській області, виключивши його з числа третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з Міністерства доходів і зборів на користь ОСОБА_4 суму заборгованості із заробітної плати за період роботи в Головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим з березня 2014 року по серпень 2014 року у розмірі 32448,87 грн., без урахування обов'язкових податків та зборів і суми авансу, отриманого ОСОБА_4 за березень 2014 року у розмірі 1470,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Міністерство доходів і зборів України та Державна фіскальна служба України подали апеляційну скаргу, в якій просили постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що Головне управління Міндоходів в АР Крим, з яким ОСОБА_4 укладено та не розірвано трудовий договір, є окремою юридичною особою, а тому, відповідно, заборгованість із заробітної плати повинна стягуватись саме з нього.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 20.08.2013 ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим від 20.08.2013 №115-о переведена на посаду заступника начальника управління - начальника відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ГУ Міндоходів в АР Крим.

У зв'язку з анексією Автономної Республіки Крим та окупацією Автономної Республіки Крим Російською Федерацією в березні 2014 року позивачка переїхала на материкову частину України.

При цьому, останню заробітну плату на території Автономної Республіки Крим у вигляді авансу за березень 2014 року у розмірі 1470,00 грн. позивачка отримала на банківську картку Приватбанку №054783 12.03.2014.

На підставі розпорядження Міністерства доходів та зборів України від 24.03.2014 № 55-р «Про створення робочої групи» створено робочу групу з координації роботи органів ГУ Міндоходів в АР Крим та м. Севастополі з числа працівників цих органів Міндоходів згідно зі списком.

Наказом ГУ Міндоходів від 24.03.2014 №121-о «Про відрядження до робочої групи» позивачка була відряджена до Міністерства доходів і зборів України на період функціонування такої робочої групи.

В подальшому, Міністерством доходів і зборів України видано розпорядження від 17.04.2014 №76-р «У зв'язку з втратою актуальності», яким зобов'язано вважати таким, що втратило чинність, зокрема, розпорядження Міністерства доходів і зборів України від 24.03.2014 №55-р.

Листом Міндоходів України від 28.05.2014 №1081/5/99-99-04-01-01-16 погоджено питання участі у роботі міжвідомчої робочої групи при Міністерстві юстиції України працівників територіальних органів АР Крим, в тому числі і позивачки.

Таким чином, у період з березня по серпень 2014 року у відпустці чи на лікарняному ОСОБА_4 не перебувала, що підтверджується письмовими поясненнями ГУ Міндоходів в АРК від 21.01.2015 та табелями обліку робочого часу за вказаний період, однак заробітна плата за вказаний період позивачці не нараховувалась та не виплачувалась, що не заперечується як ГУ Міндоходів в АРК, так і іншими відповідачами по справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки що на материковій частині України умов для діяльності ГУ Міндоходів в АРК не створено, не забезпечено функціонування діяльності ГУ Міндоходів в АРК як органу державної влади, не працевлаштовано працівників, які наразі залишаються працівниками цього органу, відповідно з ними не здійснюються належні розрахунки, що порушує законні права державних службовців вже протягом досить тривалого часу, заробітна плата підлягає стягненню з Міністерства доходів і зборів України, як головного розпорядника бюджетних коштів, на якого покладено відповідні обов'язки з забезпечення організації діяльності та фінансування Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Указом Президента України від 18.03.2013 №141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» затверджено Положення про Міністерство доходів і зборів України, в якому пунктом 1 зазначено, що Міністерство доходів і зборів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.7 Положення про Міністерство доходів і зборів України Міндоходів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Міндоходів України належать його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, міжрегіональні територіальні органи, митниці, спеціалізовані департаменти та спеціалізовані органи Міндоходів України, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції.

Відповідно до частини 4 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про оплату праці» для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, джерелом коштів на оплату праці є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів в межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (частина 2 статті 13 ЗУ «Про оплату праці»).

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 № 43 (далі - Положення) визначено, що Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів.

Відповідно до п.13, 15 Положення ГУ Міндоходжів в АР Крим утримується за рахунок державного бюджету. ГУ Міндоходів є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України, коду ЄДРПОУ і свого найменування, інші печатки і штампи, власні бланки, реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Отже, Головне управління Міндоходів в АР Крим є бюджетною установою, що утримується за рахунок Державного бюджету України та підпорядковується Міндоходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби України» створена Державна фіскальна служба як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" (далі - Постанова №311) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Згідно Додатку 2 до Постанови №311 Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим та ГУ Міндоходів у м. Севастополі повинні бути реорганізовані в Головне управління ДФС у Херсонській області, яке в свою чергу створено згідно Додатку 1 до Порядку № 311 на території Херсонської області.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення позивачки до суду з даним адміністративним позовом Постанова КМУ №311 Міністерством доходів та зборів України не виконувалась та реорганізація Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим та його територіальних органів не розпочиналась.

В ході розгляду справи судом першої інстанції Міністерством доходів і зборів України видано Наказ «Про реорганізацію головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі» від 04.03.2015 №23, яким розпочато реорганізацію головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі; утворено комісію з реорганізації головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі; визначено строк для проведення реорганізації - шість місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; встановлено двомісячний строк заявлення кредиторами своїх вимог з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; голову комісії з реорганізації у дводенний термін зобов'язано затвердити персональний склад комісії з реорганізації та план заходів, пов'язаних з реорганізацією.

Наказом ГУ Міндоходів в АР Крим «Про реорганізацію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим» від 05.03.2015 №1 розпочато реорганізацію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим шляхом приєднання до ГУ ДФС у Херсонській області.

Згідно п.4 вищевказаного наказу наказано затвердити план заходів з реорганізації Головного управління Міндоходів в АРК шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Херсонській області згідно з додатком 2 до цього наказу.

Відповідно до додатку 2 наказу ГУ Міндоходів в АР Крим від 05.03.2015 №1 серед інших заплановано проведення таких дій: проведення розрахунків з кредиторами у межах бюджетних програм, затверджених на 2015 рік по ГУ ДФС у Херсонській області, утворення комісії з проведення інвентаризації майна ГУ Міндоходів в АР Крим, проведення інвентаризації майна ГУ Міндоходів в АР Крим, складання передавального акта щодо всіх майнових та немайнових зобов'язань ГУ Міндоходів в АР Крим, закриття номенклатури справ ГУ Міндоходів в АР Крим, організація передачі документів постійного та довготривалого терміну зберігання до архіву, забезпечення в установленому порядку знищення печаток, штампів, бланків, вивісок тощо. При цьому, визначаючи термін виконання вищевказаних заходів зазначено про неможливість їх проведення у зв'язку з тимчасовою окупацією території.

Однак, як було встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у Херсонській області не може здійснювати заходи із реорганізації, оскільки позбавлене можливості безперешкодного доступу для проведення інвентаризації майна, що знаходиться на тимчасово окупованій території, та проведення інших заходів реорганізації, визначених планом.

Відповідно до пункту 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, зареєстрованим в Мінюсті 30.10.2014 за № 1365/26142 (із змінами і доповненнями), підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств.

В зв'язку з тим, що створення інвентаризаційної комісії з реорганізації ГУ Міндоходів в АРК, та, як наслідок, на сьогоднішній день проведення самої інвентаризації та складення передавального акту та розподільчого балансу є неможливим, що, у свою чергу, робить неможливим проведення реорганізації згідно з Порядком здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою КМУ №1074 від 20.10.2011, ГУ ДФС у Херсонській області фактично позбавлене можливості проводити розпочату реорганізацію ГУ Міндоходів в АРК.

При цьому слід зазначити, що фінансування ГУ ДФС у Херсонській області здійснюється відповідно до затвердженого кошторису за КПКВ 330/010 «Керівництво та управління у сфері фіскальної політики». Кошторисні призначення на оплату праці доведені із розрахунку штатної чисельності ГУ ДФС у Херсонській області на 2015 рік у кількості 317 одиниць. Кошти для виплати заборгованості із заробітної плати працівникам ГУ Міндоходів в АРК ні Міністерством доходів і зборів України, ні його правонаступником - Державною фіскальною службою України не передбачені у кошторисі ГУ ДФС у Херсонській області.

Головне управління Міндоходів в АРК на час розгляду справи знаходиться у стані припинення, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З пояснень Департаменту фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку ДФС України від 19.01.2015 №55/99-99-05-04-01, наявних в матеріалах справи, вбачається що фінансування органів Міндоходів в АР Крим припинено.

Крім того, Департаментом зазначено, що листом Державної казначейської служби України від 26.03.2014 №8-08/329-6900 Міністерство доходів і зборів України зобов'язано всі видатки, які затверджені по територіальним органам, що знаходяться в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, перерозподілити на інші установи та виключити такі територіальні органи з мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету у 2014 році.

Департаментом фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку ДФС України згідно вищевказаних пояснень повідомлено суд також про те, що бюджетні призначення для ГУ Міндоходів в АР Крим та ГУ Міндоходів у м. Севастополі були зняті, про що свідчить довідка Мінфіну про зміни до річного розпису бюджету на 2014 рік від 02.04.2014 № 147.

Крім того, Міністерству доходів та зборів України листом Державної казначейської служби України від 29.07.2014 №9-08/162-17366 «Щодо перерозподілу бюджетних асигнувань» доручено припинити фінансування установ, які відносяться до сфери управління останнього як головного розпорядника бюджетних коштів та обслуговувалися в територіальних органах Казначейства України в АР Крим.

Відповідно до підпункту 33 пункту 11 Положення про Міністерство доходів та зборів України Міністр як керівник Міністерства приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міндоходів України.

Згідно частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначені функції та повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, серед яких, зокрема, слід виділити: отримання бюджетних призначень шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); прийняття рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіл та доведення до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затвердження кошторисів розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством тощо.

Аналіз вищевказаних законодавчих приписів дає підстави стверджувати, що саме на Міндоходів України як головного розпорядника бюджетних коштів покладено обов'язки щодо забезпечення організації діяльності та фінансування Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим на належному рівні, в тому числі щодо забезпечення фінансування видатків на оплату праці працівників цього територіального органу Міндоходів.

Як вбачається з матеріалів справи, на час існування спірних правовідносин, а саме: у період з березня по серпень 2014 року, позивачка працювала на посаді заступника начальника управління - начальника відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ГУ Міндоходів в АР Крим, яке є територіальним органом Міндоходів України в Автономній Республіці Крим.

Дійсно, на час розгляду справи ГУ Міндоходів в АРК продовжує існувати як юридична особа на тимчасово окупованій території України.

Проте, умов для діяльності ГУ Міндоходів в АРК на материковій частині України не створено, не забезпечено функціонування діяльності ГУ Міндоходів в АРК як органу державної влади, не працевлаштовано працівників, які наразі залишаються працівниками цього органу, відповідно, з ними не здійснюються належні розрахунки, що порушує законні права державних службовців вже протягом досить тривалого часу.

Таким чином, заробітну плату особам, які до березня 2014 року працювали на посадах в ГУ Міндоходів в АР Крим та його територіальних органах та виявили бажання перевестись на материкову частину України - не нараховано та не виплачено, до теперішнього часу питання нарахування та виплати заробітної плати державними органами влади (в тому числі й центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну податкову політику) не врегульоване.

При цьому, вирішуючи питання про належного відповідача по даній справі колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов'язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України».

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини застосовуються судами України при розгляді справ, наряду з Конвенцією (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод), як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку саме Міністерство доходів і зборів України, як головний розпорядник бюджетних коштів, на якого покладено відповідні обов'язки щодо забезпечення організації діяльності та фінансування Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, в тому числі щодо забезпечення фінансування видатків на оплату праці працівників територіального органу Міндоходів в АР Крим як як у період спірних правовідносин, так і на час розгляду справи судом може реально виконати рішення суду та виплатити належну позивачу суму заборгованості із заробітної плати.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги Міністерства доходів і зборів України та Державної фіскальної служби України вбачається, що апелянти оскаржують саме стягнення відповідних сум заробітної плати з Міністерство доходів і зборів України, при цьому жодних доводів щодо неправильності розрахунку судом першої інстанції вказаної суми апеляційна скарга не містить, - з огляду на що дане питання не підлягає дослідженню судом апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства доходів і зборів України та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С