Справа № 2а/1270/1110/2012
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ К/9991/43243/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом Сватівського районного центру зайнятості Луганського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги з безробіття

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму виплаченої допомоги з безробіття в розмірі 6620,37 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2012 року це судове рішення скасовано, позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що 27 березня 2006 року звернулася до державного реєстратора із заявою про припинення підприємницької діяльності, згідно з довідкою податкової інспекції доходів не отримувала та податків як підприємець не сплачувала, тому при наданні їй статусу безробітного умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними не було.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданої 28 березня 2011 року за №2127, 24 березня 2005 року ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу - підприємця, 27 березня 2006 року до Єдиного державного реєстру внесено рішення фізичної особи - підприємця про припинення підприємницької діяльності, 13 листопада 2006 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням.

12 травня 2006 року відповідач звернулася до Сватівського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги з безробіття.

Згідно довідки Сватівського районного центру від 25 січня 2012 року №122512030 ОСОБА_1 за час перебування на обліку як безробітна з 12 травня 2006 року по 06 травня 2007 року отримала допомогу в розмірі 6620,37 грн.

29 березня 2011 року працівниками Сватівського районного центру зайнятості складено акт №17 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким встановлено наступне. ОСОБА_1 отримала статус безробітного в Сватівському районному центрі зайнятості 12 травня 2006 року, дата зняття з обліку 07 травня 2007 року. Зареєстрована як фізична особа - підприємець з 24 березня 2005 року, під час отримання статусу безробітного не повідомила про дані обставини, які вплинули на умови виплати матеріального забезпечення (про що була ознайомлена при реєстрації як безробітна). В ході перевірки даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що відповідач мала статус фізичної особи - підприємця з 24 березня 2005 року по 13 листопада 2006 року.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01 березня 1991 року № 803-XII, чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно підпункту «б» пункту 3 статті 1 цього Закону до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Статтею 47 цього Закону встановлено порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, який передбачає визначену послідовність дій як особи - підприємця, так і державного реєстратора, зокрема, подання фізичною особою - підприємцем переліку документів, визначених частинами першою та дев'ятою статті 47 Закону, публікації повідомлення про прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Тобто сам факт подання фізичною особою - підприємцем заяви про припинення підприємницької діяльності не має безумовним наслідком державної реєстрації такого припинення.

Так, абзацом другим частини сімнадцятої статті 47 Закону № 755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року № 1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені статтею 22 цього Закону, пов'язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136, встановлено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. У разі, коли кошти не повернено в установлений строк, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року №357 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи те, що на момент звернення до центру зайнятості відповідач залишалася фізичною особою - підприємцем, а в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був відсутній запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, та з урахуванням не повідомленням ОСОБА_1 центр зайнятості про перебування в процесі припинення підприємницької діяльності всупереч статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що надання відповідачу статусу безробітної є безпідставним, кошти, виплачені як допомога з безробіття, підлягають поверненню.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.