Справа № 809/1160/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року № 876/6046/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року в адміністративній справі № 809/1160/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-І» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (надалі УПФУ в м.Івано-Франківську) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-І» (надалі ТОВ «Житлобуд-І») на свою користь заборгованість з відшкодування пільгових пенсій в сумі 16 707,22 грн за період з 01.12.2013 року по 01.03.2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Житлобуд-І» на користь УПФУ в м.Івано-Франківську 6193,53 грн невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, за період з грудня 2013 року по лютий 2014 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило УПФУ в м.Івано-Франків-ську, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що в ході перевірки встановлено, що по деяких пенсійних справах необхідно подати коригуючі звіти про відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій з первинного призначення. У звязку з вищенаведеним управлінням подано відомості про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах на ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. Із зазначеного випливає, що настали обставини, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, у звязку з чим органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Статтею 1 Закону України № 400/97-ВР від 26.06.1997 року «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (надалі ОСОБА_3 № 400/97-ВР) визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Як видно із матеріалів справи, ТОВ «Житлобуд-1» зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в УПФУ в м.Івано-Франківську та відповідно до статті 14 і частини третьої статті 15 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі ОСОБА_3 № 1058-IV) є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Зі змісту протоколів за № 22362 від 15.09.2009 року та № 16339 від 19.12.2011 року видно, що громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення» (надалі ОСОБА_3 № 1788-ХІІ) призначено пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно з 10.07.2009 року по 09.07.2014 року та з 03.03.2010 року по 02.03.2015 року. Ці особи набули частину трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, під час роботи в ТОВ «Житлобуд-І».

УПФУ в м.Івано-Франківську направляло відповідачу супровідними листами за № 153/04 від 06.02.2014 року та за № 52/04 від 24.01.2013 року розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним особам за період з 01 грудня 2013 року по 01 березня 2014 року на суму 16 707,22 грн. Ці розрахунки позивачем не оскаржували-ся, тобто визначені у них зобовязання є узгодженими.

У звязку з несплатою товариством зазначених сум заборгованості УПФУ в м.Івано-Франківську звернулося до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відшкодуванню підлягає заборгованість за період з грудня 2013 року по лютий 2014 року на суму 6193, 53 грн, оскільки вказана заборгованість визначена розрахунком суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, але не сплачена відповідачем у встановлений законодавством строк.

Що стосується решти позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, суд зазначив, що включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній період здійснено позивачем з порушення вимог законодавства та за відсутності відповідних повноважень, оскільки тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на таке.

Обєктом оподаткування, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 400/97-ВР є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року за № 21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, (надалі Інструкція) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Статтею 100 Закону № 1058-IV визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Тобто, стаття 100 Закону № 1788-ХІІ не підміняє статтю 13 цього Закону в питаннях визначення кола осіб, які мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а лише вирішує питання щодо визначення необхідного стажу та віку для призначення вказаних пенсій.

При цьому законодавством, яке діяло до 01.01.1992 року, не було передбачено відшкодування підприємствами сум виплачених пільгових пенсій.

Зі змісту вказаних статей видно, що якщо особа набрала необхідний пільговий стаж та звільнилася до 01.01.1992 року, вона має право на призначення пенсії згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ і відшкодування пенсії не проводиться.

Якщо ж особа працювала на посадах за Списками № 1 та № 2 як до, так і після 01.01.1992 року, вона має право на призначення пенсії згідно зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ і при цьому діє порядок покриття витрат на виплату і доставку цієї пенсії.

На виконання листа головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 22.10.2013 року № 6502/03 УПФУ в м.Івано-Франківську переглянуло всі пенсійні справи пенсіонерів, що не досягли пенсійного віку, на правильність призначення пенсії за статтею 100 або статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, було приведено пенсійні справи у відповідність до вимог чинного законодавства і виставлено розрахунки витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Так, перевіркою встановлено, що по деяких пенсійних справах необхідно подати коригуючі звіти про відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій з первинного призначення, у звязку з чим УПФУ в м.Івано-Франківську подало відомості про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах на ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., тобто настали обставини, які безпосередньо впливають на суму відшкодування.

У звязку з цим позивачем було донараховано товариству додаткову суму відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди на суму 11 497,03 грн.

Згідно із пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Станом на день розгляду справи та прийняття судом постанови заборгованість відповідача за внесками по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, становить 16 707,22 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обовязок підприємств та організацій з відшкодування понесених пенсійними органами після 01.01.2004 р. витрат на виплату та доставку зазначених пенсій не повязаний із датою призначення таких пенсій чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 р. у справі № 21-215а13.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року в адміністративній справі № 809/1160/14 скасувати.

Позов управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франків-ської області задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-І» () на користь управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області () заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01 грудня 2013 року по 01 березня 2014 року в сумі 16 707 (шістнадцять тисяч сімсот сім) грн 22 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_1