Справа № 2а-0770/3581/12
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/7679/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 09 листопада 2012 року № НОМЕР_1 (про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 96433,75 грн.) та № НОМЕР_2 (про збільшення суми грошового зобов'язання по ПДВ у розмірі 111141,00 грн.)

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції від 09 листопада 2012 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 96433,75 грн. (за основним платежем - 77147,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 19286,75 грн.), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції від 09 листопада 2012 року № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_1 по податку на додану вартість у розмірі 111141,00 грн. (за основним платежем - 92272,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18869,00 грн.).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що за результатами планової документальної виїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) (акт перевірки від 26.09.2012 № 3252/17-02/НОМЕР_3) фізичної особи ФОП ОСОБА_1, дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.08.2009 р. по 31.12.2011 р., податку на додану вартість за період з 01.08.2009 р. по 31.12.2011 р. встановлено, що платником податку порушено: п. 177.4, п. 177.2 ст. 177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України чим занижено до сплати в бюджет податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 77 147 грн.; п. 198.3 ст. 198 ПК України - зайво віднесено до податкового кредиту з податку на додану вартість суми податку з вартості товарно-матеріальних цінностей без подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а саме: лютий 2011р. - 1794 грн., березень 2011р. - 6539 грн., квітень 2011р. - 817грн., травень 2011р.- 7650 грн., липень 2011р. - 28 500 грн., серпень 2011 р. - 22 500 грн., вересень 2011р.-22 805 грн., жовтень 2011 -1 667 грн., разом - 92 272 грн.

За наслідками розгляду акта перевірки від 26.09.2012 р. № 3252/17-02/НОМЕР_3 відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення 09 листопада 2012 року: № НОМЕР_1, яким згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 77 147 грн. та відповідно до абз.1,2 п. 123.1 ст.123 ПКУ донараховано штрафних-фінансових санкцій в сумі 19286,75 грн.; № НОМЕР_2, яким згідно пп.54.3.3 п. 54.3 ст.54 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 92 272 грн. та відповідно до абз. 1, 2 п.123.1 ст.123 ПК України донараховано штрафних-фінансових санкцій в сумі 18869 грн.

Відповідно до п. 177.4 ст.177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат виробництва (обігу) згідно з розділом III цього Кодексу.

Так, суд першої інстанції, скасовуючи податкове повідомлення рішення №3 від 09 листопада 2012р. не враховував той факт, що згідно з представленими прихідними накладними СГД ОСОБА_1 отримала паливні матеріали, (зокрема від ПП «Обрій» на суму 379 584,46 грн. без ПДВ, ТзОВ «Креата» на суму 4 550 грн. без ПДВ, ПП «Авторесурс Сервіс», код за на суму 16986,53грн без ПДВ) та включила до складу валових витрат суму 429978 грн. Доказів, що свідчать про факти доставки паливних матеріалів (договорів на доставку, товарно-транпортних накладних та ін.) для перевірки не представлено. В подальшому паливні матеріали були безоплатно передані ФГ «Колоденське». ФГ«Колоденське» надало ФОП ОСОБА_1 послуги по переробці давальницької сировини (жиру сирцю) відповідно до договорів від 01.02.2011 р., б/н та від 01.08.2011р. б/н. Виходячи з того, що ФГ«Колоденське» отримувало дохід за надані послуги, витрати по переробці несе також ФГ«Колоденське». Таким чином, в порушення п. 177.4 ст.177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами і доповненнями, ФОП ОСОБА_1, зайво включено до валових витрат витрати, які не повязані з отриманням доходів в сумі 429 978,0 грн.

Також, відповідачем отримано довідку зустрічної звірки з ПП «Обрій» ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, за результатами якої не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із СГД ОСОБА_1, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ПП «Обрій» - по ланцюгу з постачальниками та покупцями. Крім того, отримано акт Дніпродзержинської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС «Про неможливість проведення зустрічної звірки» від 10.09.2012р. №351/22-608/36980930 контрагента ТОВ «Креата» з приводу взаємовідносин ФОП ОСОБА_1, за лютий 2011 року, у зв'язку з тим, що згідно бази АІС «РПП» 29.04.2011р. підприємству ТОВ «Креата» присвоєно стан « 7» - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей. Попередньо проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Креата» працівниками ДПІ у м. Дніпродзержинську було складено акт від 02.08.2011р. №3467243/23- 407/36980930. По результатах перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбано у ПП «Авторесурс Сервіс» товар (паливні брикети) на суму 16986.53грн. податок на додану вартість з якого становить 397,31 грн.

Отримано від ДПІ у Франківському районі м. Львова у відповідності до наказу ДПА України № 437 від 14.11.2008р. «Про впровадження нових форм і методів контрольно- перевірочної роботи та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення», Розпорядження ДПА України № 205-р від 03.07.2009 р. «Про додаткові заходи щодо поліпшення ефективності проведення документальних перевірок», та листа ДПА України №4993/7/23-4017/127 від 11.03.2009р. «Щодо здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності при проведенні перевірок» матеріали про документування безтоварних операцій в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Авторесурс Сервіс» за період з 16.03.2010 р. по 30.09.2011 р., за результатами якої складено акт перевірки від 14.02.2012 р. № 134/23-2/37030617

Перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської операції з ПП «Авторесурс Сервіс», а саме відсутність доказів транспортування товару, відсутність найманої сили для вантажно - розвантажувальних робіт, відсутність сертифікатів відповідності та інших документів, що посвідчують якість продукції, отриманих від ПП «Авторесурс Сервіс». По результатах перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбано у ТзОВ «Крафт ЛВ», товар(жир топець) в травні 2011р. на суму 59075,0 грн., податок на додану вартість з якого становить 11815,00грн., та отримано маркетингових послуг на суму 11250,0 податок на додану вартість з якого становить 2250,00 грн.

Також апелянт зазначає, що Мукачівською ОДПІ отримано від ДПІ у Франківському районі м. Львова акт від 13.07.2011 1163/23-2 /37399009 виїзної позапланової перевірки ТзОВ «Крафт ЛВ» ()) з питань достовірності нарахування податку на додану вартість за травень 2011 року По результатам перевірки ТзОВ «Крафт ЛВ» (), ДПІ у Франківському районі м. Львова зроблено висновок, що в ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності ТзОВ «Крафт ЛВ» в силу незначної чисельності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг). Перевіркою позивача встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської операції з ТзОВ «Крафт ЛВ», а саме відсутність доказів транспортування товару, відсутність найманої сили для вантажно- розвантажувальних робіт, відсутність сертифікатів відповідності та інших документів, що посвідчують якість продуктів харчування отриманих від ТзОВ «Крафт ЛВ». Отримані маркетингові послуги від ТзОВ «Крафт ЛВ» підтверджені актом здачі-приймання робіт, в якому зазначено назву маркетингових досліджень без висновку та розрахунку економічної вигоди.

Виходячи з вищевказаного, зайво включено до витрат операційної цільності суму 70325 грн.,чим порушено п. 177.4 ст.177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України.

По результатах перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбано у ПП «МКМ Сервіс», товар (пакувальні матеріали) в березні 2011р. на суму 15710 грн., податок на додану вартість з якого становить 3142,00 грн. та в лютому 2011р. на суму 4420 грн., податок на додану вартість з якого становить 884 грн. Мукачівською ОДПІ отримано від Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова акт від 23.06.2011р. № 1649/23-209/35383180 виїзної позапланової перевірки ПП «МКМ Сервіс» з питань достовірності нарахування податку на додану вартість за 01.04.2008 р. по 16.06.2011 р. В даному акті перевірки відображений факт неотримання товарів (робіт, послуг), а лише формування платником податкового кредиту по отриманих документах з метою одержання податкової вигоди, відповідно відсутній факт поставки товарів (робіт, послуг) покупцям.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.95 № 88. господарські операції - це факти підприємницької діяльності та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, основою формування бухгалтерського, а відтак податкового обліку є господарська операція, яка впливає на стан зобов'язань, в тому числі і податкових.

Надання податковому органу до перевірки всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів тощо.

Таким чином, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту (зобов'язання) та валових витрат (валових доходів).

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу незначної чисельності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської операції з ПП «МКМ Сервіс», а саме відсутність доказів транспортування товару, відсутність найманої сили для вантажно-розвантажувальних робіт, відсутність сертифікатів відповідності та інших документів, що посвідчують придатність гофроящиків та пакетів як тара для харчових продуктів, отриманих від ПП «МКМ Сервіс». Виходячи з вищевказаного, зайво включено до витрат операційної діяльності суму 20130грн.,чим порушено п. 177.4 ст.177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами і доповненнями.

Перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 являється платником податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручка у грошовій та натуральній формі) та документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов'язані з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою адміністрацією України

Відповідно до п. 177.2 ст.177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця .

Апелянт вважає, що в порушення п. 177.2 ст. 177 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено оподатковуваний дохід у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2011 р. на суму 461358 грн., чим занижено до сплати в бюджет податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 77147 грн.

Крім того, актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбано у ПП «МКМ Сервіс», товар (гофроящики, пакети) в березні 2011р. на суму 15710грн., податок на додану вартість з якого становить 3142,00грн. та в лютому 2011р. на суму 4420 грн., податок на додану вартість з якого становить 884грн.

Мукачівською ОДПІ отримано від Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова акт від 23.06.2011р. № 1649/23-209/35383180 виїзної позапланової перевірки ПП «МКМ Сервіс» з питань достовірності нарахування податку на додану вартість за 01.04.2008 по 16.06.2011 рік По результатам перевірки ПП «МКМ Сервіс» ДПІ у Франківському районі м. Львова зроблено висновок, що ПП «МКМ Сервіс». В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу незначної чисельності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Перевіркою встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської операції з ПП «МКМ Сервіс», а саме відсутність доказів транспортування товару, відсутність найманої сили для вантажно-розвантажувальних робіт, відсутність сертифікатів відповідності та інших документів, що посвідчують придатність гофроящиків та пакетів як тара для харчових продуктів отриманих від ПП «МКМ Сервіс».

А тому апелянт вважає, що в порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем зайво віднесено до податкового кредиту з податку на додану вартість суми податку з вартості товарно- матеріальних цінностей (гофроящики), що не використовувались у межах господарської діяльності відповідно в сумі 4026 грн.

По результатах перевірки встановлено, що позивачем придбано у ПП «Авторесурс Сервіс» товар (паливні брикети) на суму 16986,53 грн, податок на додану вартість з якого становить 3397,31грн. Отримано від ДПІ у Франківському районі м. Львова у відповідності до наказу ДПА України № 437 від 14.11.2008р. «Про впровадження нових форм і методів контрольно- перевірочної роботи та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення». Розпорядження ДПА України №205-р від 03.07.2009р. «Про додаткові заходи щодо поліпшення ефективності проведення документальних перевірок», та листа ДПА України №4993 7 23-4017 127 від 11.03.2009р. «Щодо здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності при проведенні перевірок» матеріали про документування безтоварних операцій в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Авторесурс Сервіс» за період з 16.03.2010 р. по 30.09.2011 р. за результатами якої складено акт перевірки від 14.02.2012 р. № 134/23-2/37030617.

Перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської операції з ПП «Авторесурс Сервіс»,а саме відсутність доказів транспортування товару, відсутність найманої сили для вантажно-розвантажувальних робіт, відсутність сертифікатів відповідності та інших документів, що посвідчують якість продукції отриманих від ПП «Авторесурс Сервіс». В порушення до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем зайво віднесено до податкового кредиту з податку на додану вартість придбані товарно-матеріальні цінності (паливні матеріали) без подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а саме : лютий 2011р.- 910 грн., березень 2011 р-3397, грн., квітень 2011р. - 817 грн., травень 2011р. - 5400 грн., липень 2011р. - 28500 грн., серпень 2011 р. - 22500 грн., вересень2011р. - 22804,56 грн., жовтень 2011 - 1667грн., разом - 85996 грн.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що проведеною Мукачівською ОДПІ плановою документальною виїзною перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) ФОП ОСОБА_1, дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.08.2009 року по 31.12.2011 року, податку на додану вартість з 01.08.2009 року по 31.12.2011 року встановлено порушення: п.177.4, п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, чим занижено до сплати в бюджет податок на доходи фізичних осіб на суму 77147,00 грн.; п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України - зайво віднесено до податкового кредиту по ПДВ суми податку з вартості товарно - матеріальних цінностей без подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах господарської операції платника податків у сумі 92272 грн. На підставі акту перевірки, 09 листопада 2012 року Мукачівською ОДПІ винесено податкові повідомлення - рішення: № НОМЕР_1 (про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 96433,75 грн. (за основним платежем - 77147,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 19286,75 грн.); № НОМЕР_2 (про збільшення суми грошового зобов'язання по ПДВ у розмірі 111141,00 грн. (за основним платежем - 92272,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18869,00 грн.), які в адміністративному порядку не оскаржено.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту. Згідно з п. 22.10 ст. 22 даного Закону до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб - СПД стосовно оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю діють положення розділу IV Декрету. Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян». Ст. 13 згаданого Декрету передбачено, що згідно з розділом IV Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Згідно зі ст. 13 Декрету, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 5. 1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для її подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 згаданого Закону господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Аналогічна норма передбачена положеннями Податкового кодексу України (діє з 01.01.2011 року, далі - ПК України), згідно пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 якого - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. обов'язковими ознаками господарської діяльності (згідно приписів ст. 3 ГК України, п. 1.32 ст. 1 даного Закону та пп.14.1.36 ) є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої. Виходячи з наведеного, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що підп.. 5.2.1. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. До складу валових витрат не належать виплати винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час), згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 даного Закону.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку, і згідно даної норми - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 даного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовує грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88 затверджено Положення про документальне і забезпечення записів у бухгалтерському обліку (зареєстроване в Мінюсті України 05.06.1995 року за №168/704, з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення), та згідно п. 1.2 Положення - господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Також судом зясовано, що наявними в матеріалах справи копіями документів підтверджується здійснення господарської діяльності у сфері закупівлі, транспортування, переробки та реалізації продукції тваринного походження, отримані товари використані в господарській діяльності, за наслідками отримання товарів та послуг на вартість отримання правомірно сформовані валові витрати, таким чином, реальність здійснення господарських операцій підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Суд вірно зазначив, що відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Згідно пп.198.6 даної статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом зясовано, що акт Мукачівської ОДПІ від 26.09.2012 року за № 3252/17-02/НОМЕР_3 не містить жодного посилання на порушення ФОП ОСОБА_1 норм Податкового кодексу України стосовно формування ним податкового кредиту з ПДВ, що слугували підставою для збільшення податкових зобов'язань з ПДВ, та в акті в провину позивачу відповідні порушення податкового законодавства не ставляться. В акті зазначено про те, що не підтверджується наявність факту придбання/реалізації товарів в зв'язку з виявленими порушеннями податкового законодавства з боку контрагентів позивача. Матеріалами справи підтверджено реальність здійснення господарських операцій, тобто, використання придбаних товарів в господарській діяльності, правомірність віднесення вартості товарів та послуг до складу валових витрат та, відповідно, формування податкового кредиту з ПДВ на суми ПДВ, сплаченого у вартості отриманого товару та послуг, в зв'язку з чим судом відхиляються доводи відповідача щодо неправомірності формування податкового кредиту, оскільки матеріалами справи та поясненнями представників сторін підтверджено як факт здійснення господарських операцій з отримання придбаних товарів, так і факт їх подальшого використання в господарських операціях.

Згідно з вимогами чинного законодавства, обов'язок контролювати своїх контрагентів на суб'єктів підприємницької діяльності не покладено, більше того, суб'єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання (по здачі податкової звітності чи по сплаті податків до бюджету), то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуально права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року по справі № 2а-0770/3581/12 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_2