Справа № 820/4569/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 р. Справа № 820/4569/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015р. по справі № 820/4569/15

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації

до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіної Я.І. , Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації (далі по тексту - УПСЗН Ізюмської РДА), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів, Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харіної Я.І. (далі по тексту - державний виконавець, перший відповідач), Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області (далі по тексту - ВДВС Ізюмського МРУЮ, другий відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 23.04.2015 року про накладення штрафу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року по справі № 820/4569/15 в задоволенні адміністративного позову Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харіної Я.І., Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року по справі № 820/4569/15 скасувати, винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Управлінням було добровільно виконано рішення суду в частині проведення ОСОБА_2 перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008-2009 роки, про що повідомлено державного виконавця. Отже, позивачем виконані усі залежні від нього дії щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_2 Вказав, що відповідачем не надано доказів умисного невиконання позивачем вимог державного виконавця та доказів на спростування виконання позивачем рішення суду до моменту винесення першим відповідачем спірної постанови. З посиланням на ст.22 Бюджетного кодексу України стверджує, що функції фінансування доплат допомог згідно рішень суду не належать УПСЗН Ізюмської РДА та не можуть бути ним виконані. Пояснив, що позивачем було ініційовано питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду. Враховуючи викладене, не вбачає підстав для накладення на УПСЗН Ізюмської РДА штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Перший відповідач та представник другого відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін, справу розглядати без участі представника другого відповідача. Зазначив, що оскаржувана в даній справі постанова від 23.04.2015 року про накладання штрафу на Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації є цілком законною та обґрунтованою, відповідає чинному законодавству України, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з хворобою представника позивача та неможливістю його прибути в судове засідання. Доказів на підтвердження вищевказаних обставин позивач до суду апеляційної інстанції не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, враховуючи те, що позивач не позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання пояснень представником позивача, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області перебуває виконавче провадження №39421395 про зобов'язання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_2 суми одноразової допомоги на оздоровлення за період 2007-2009 років та щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2008-2009 роки та стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,0 грн.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 21.08.2013 року відкрито виконавче провадження, яку надіслано для виконання листом №12403 від 21.08.2013 року Управлінню соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації.

Листом від 05.09.2013 року за вих. №3609 Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації повідомило ВДВС Ізюмського МРУЮ про проведення часткового виконання судового рішення в частині здійснення перерахунку допомоги та що стосується виплати грошових коштів зазначили, що паспортом бюджетних програм кошторисними призначеннями та планом асигнувань на 2013 рік грошові кошти для виконання судових рішень не передбачені.

Вимогою державного виконавця від 23.03.2015 року №3961 було зобов'язано Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації повідомити про стан виконання виконавчого документу з наданням документального підтвердження.

Позивачем на ім'я головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харіної Я.І. надіслано лист-відповідь від 27.03.2015 року №1357, в якому зазначалось, що виплата коштів не проводиться у зв'язку з тим, що Законом України "Про державний бюджет України" на поточні роки видатки на виплату сум за рішеннями судів не передбачались.

Державним виконавцем ВДВС Ізюмського МРУЮ прийнято постанову від 15.04.2015 року про накладення штрафу на Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації у розмірі 680,0 грн., копію якої за вих. №4920 було направлено сторонам виконавчого провадження, та надано строк до 21.04.2015 року включно для виконання рішення суду.

Станом на 22.04.2015 р. рішення суду та виконавчий документ боржником не виконані, про що складено акт від 22.04.2015 року, з яким відповідач був обізнаний, що підтверджується підписом представника боржника на акті.

У зв'язку з повторним невиконанням рішення боржником на підставі ч.2 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" 23.04.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції прийнято постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360,00 грн., копію якої за вих. №5369 було направлено сторонам виконавчого провадження.

24.04.2015 року направлено подання до Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області для вирішення питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Не погодившись із постановою державного виконавця про накладення штрафу, УПСЗН Ізюмської РДА звернулось до суду з даним позовом про її скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при складанні постанови про накладення штрафу було вірно застосовано норми чинного законодавства при повному та правильному встановленні всіх дійсних обставин справи, у зв'язку з чим вона не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.89 вказаного Закону).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.07.2013 року позивачем на виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-1071/2010 від 01.09.2010 року було проведено ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат на суму 2180 грн., 2905,00 грн. та 3600,00 грн. відповідно. Крім того, позивачем на виконання зазначеної постанови суду було проведено ОСОБА_2 перерахунок щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008-2009 роки в сумі 3448,00 грн. та 3554,00 грн. відповідно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач судове рішення в частині, яку він був повинен і міг виконати, виконав, провівши відповідні перерахунки щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_2

Однак, зазначені виплати не були фактично проведені у зв'язку з тим, що Законом України «Про Державний бюджет України» на поточні роки видатки виплати за рішенням судів по витратам на соціальний захист населення не передбачалися, що унеможливлювало виконання судових рішень у добровільному порядку.

При цьому УПСЗН Ізюмської РДА листом № 1357 від 30.03.2015 року повідомило державного виконавця про неможливість здійснення фактичних виплат з наведених вище підстав та про те, що позивач листом № 03-35/5415 від 31.12.2013 року звертався до Департаменту соцзахисту Харківської ОДА щодо виділення додаткових коштів у 2014 році для виконання рішень суду. Однак, останнім було повідомлено позивачеві про те, що виділення кошторисних призначених на забезпечення виконання судових рішень органами праці та соцзахисту населення за програмами соціального захисту можливо лише у разі, якщо такі видатки передбачено Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» та паспортах бюджетних програм соціального захисту (а.с.31).

Колегія суддів зазначає, що накладення штрафу за невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" мало місце без поважних причин.

Слід вказати, що позивач є структурним підрозділом Ізюмської РДА, неприбутковою організацією та фінансується з державного бюджету.

Тобто, виплати матеріальних допомог, у тому числі щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня пенсій та інших виплат здійснюються Управлінням праці та соціального захисту населення Ізюмської РДА виключно за рахунок коштів бюджету. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для УПСЗН Ізюмської РДА є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПСЗН Ізюмської РДА в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для УПСЗН Ізюмської РДА є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня.

У зв'язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до положень частини 1 статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

При цьому, слід відмітити, що за повідомленням Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 27.11.2014 року рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-1071/2010 від 01.09.2010 року відповідно до п.7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року, прийнято для обліку та включено до першої черги задоволення вимог (а.с.8).

Оскільки УПСЗН Ізюмської РДА не мало, і це встановлено судом, фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення в частині виплати коштів ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови відповідача про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24.03.2015 року по справі № 21-66а15, яка в силу ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Посилання суду першої інстанції на відповідні рішення Європейського суду з прав людини щодо неможливості посилання державним органом при виконанні судових рішень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань безпідставні, оскільки в даному випадку мова не йде про звільнення УПСЗН Ізюмської РДА від виконання рішення суду, а про оцінку причин такого невиконання та про наявність підстав для накладення штрафу.

Щодо доводів відповідачів, з якими помилково погодився суд першої інстанції, що позивачем як боржником не надано доказів звернення до суду в порядку ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Проте таке відстрочення не випливає на вирішення питання про виконання судового рішення та накладення штрафу, оскільки звернення до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення не зупиняє розгляд питання про накладення штрафу, а тому пов'язувати питання звернення до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення з розглядом питання про накладення штрафу немає підстав.

Крім того, колегія суддів зауважує, що постанова державного виконавця від 15.04.2015 року ВП № 39421395 про первинне накладення штрафу на УПСЗН Ізюмської РДА в розмірі 680 грн. за невиконання судового рішення на користь ОСОБА_2 була вчасно оскаржена позивачем в судовому порядку, до винесення постанови про повторне накладення штрафу.

Таким чином, прийняття державним виконавцем постанови про накладення на УПСЗН Ізюмської РДА штрафу в подвійному розмірі 1360 грн. за повторне невиконання судового рішення без поважних причин, не може вважатися цілком обґрунтованим за відсутності рішення суду, яким була б підтверджена правомірність вищевказаної постанови державного виконавця від 15.04.2015 р. про первинне накладення на позивача штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи, що даючи оцінку діям державної виконавчої служби щодо прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 23.04.2015 року суд першої інстанції неправильно застосував положення Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015р. по справі № 820/4569/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіної Я.І., Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Харіної Я.І. від 23.04.2015 року по виконавчому провадженню ВП № 39421395 про накладення штрафу.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02.07.2015 р.