Справа № 2-а-4922/11
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2012-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-4922/11
№ провадження 2-а/415/94/12
ПОСТАНОВА

04 січня 2012 р. м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

У своєму позові позивач прохає визнати незаконними дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати при обчисленні пенсії та відмови в її перерахуванні; зобов'язати відповідача здійснити відповідне перерахування пенсії.

Дослідивши письмові докази надані сторонами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії із стажу роботи та заробітку.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та наполягає на перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року зверненню за перерахунком пенсії.

Частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 105 8-ІV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону у редакції Закону від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ визначено," що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Тобто працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV).

Проте, постановою Кабінету Міністрів України «ОСОБА_1 питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року № 530 встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV у редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон № 105 8-ІV, а саме нормативні положення статті 42 цього Закону. Зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

При цьому, слід зауважити, що ототожнювати визначення як «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

У зв'язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу)застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених позивачем показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 11, 159-163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нельга Д. В.