Справа № 825/1479/15-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1479/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

пр-к апелянта Лапоша Д.Ю.

пр-к позивача Чаус М.В.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського обласного центру зайнятості до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та вимоги в частині -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Чернігівський обласний центр зайнятості, звернувся в суд з позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправними дії ДФІ в Чернігівській області про відшкодування збитків, зазначених в акті ревізії від 20.03.2015 № 04-21/1, шляхом пред'явлення вимоги щодо усунення порушень законодавства від 10.04.2015 № 25-04-18-17/2698, та визнати протиправними і скасувати пункти 1 та 2 вказаної вимоги.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними та скасовано пункти 1 та 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 10.04.2015 року № 25-04-18-17/2638 в частині відшкодування збитків та розгляду питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, неповне з'ясування матеріалів справи просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання пункту 2.16 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на 1 квартал 2015 року ДФІ в Чернігівській області проведено ревізію використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття Чернігівським обласним центром зайнятості за період з 01.10.2011 року по 01.01.2015 року, за результатами якої складено акт ревізії від 20.03.2015 року №04-21/1.

На підставі Акта ревізії відповідачем направлено позивачу лист від 10.04.2015 року № 25-04-18-17/2638 щодо усунення порушень законодавства, в якій вимагається, зокрема:

- п.1 опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку;

- п.2 розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності та надати інформацію про вжиті заходи до 10.06.2015.

Не погоджуючись з вимогами відповідача в цій частині позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ДФІ в Чернігівській області, зазначені у пунктах 1,2 оскаржуваного рішення від 10.04.2015 № 25-04-18-17/2638 є безпідставними, оскільки відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 310 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), її визначено як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 5 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Також, Положенням передбачено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави (п.п. 5 п.4 Положення).

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема у постановах від 21.04.2015 р. в справі №21-155а15, від 09.06.2015 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно відповідачем пред'явлено Чернігівському обласному центру зайнятості вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідач не пред'являв вимогу про стягнення з винних осіб збитків, а лише запропонував спосіб усунення порушень, що не є обов'язковою частиною вимоги (а.с.9).

За таких підстав, колегія суддів вважає вимогу ДФІ в Чернігівській області від 10.04.2015 року № 25-04-18-17/2638 в частині п.1, 2 обґрунтованою та прийнятою на підставі та в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року - скасувати, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Чернігівського обласного центру зайнятості до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та вимоги в частині - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 03.07.2015 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.