Справа № 810/4063/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4063/14 Головуючий у 1-й інстанції:Вмноградова О.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бужак Н. П.
Суддів Костюк Л.О.,Троян Н.М.
За участю секретаря Савін І.В.
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області, третя особа: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за участю прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-
ТОВ «Еко-Сервіс» звернулось до суду з позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.12.2010 року №0511/404 про анулювання (скасування) дозволу від 27 липня 2010 року №317-8 на розміщення відходів у 2011 році на полігоні твердих побутових відходів, що знаходиться в адміністративних межах Глибочицької сільської ради Бориспільського району Київської області, який експлуатує позивач.
Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, прокуратура Київської області подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення .
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2010 року відповідачем видано позивачу дозвіл на розміщення відходів на 2011 рік №317-8.
13 грудня 2010 року заступником прокурора Київської області винесено протест на вищезазначений дозвіл.
Відповідно до додатку до зазначеного вище дозволу «Перелік і кількість дозволених для розміщення відходів» на звалищі твердих побутових відходів на землях Глибоцької сільської ради позивачу дозволено розміщення комунальних (міських) мішаних відходів, у т.ч. сміття урн, у кількості 80 000 тон та відходів мішаних будівництва та знесення будівель і споруд у кількості 5000 тон.
Зазначені вище ліміти на полігоні твердих побутових відходів погоджено начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області та затверджені Київською обласною державною адміністрацією.
Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №002478 від 31 грудня 2000 року Виробничому управлінню комунального господарства за землях Глибоцької сільської ради надано у постійне користування 6,0382га землі для розміщення сміттєзвалища.
26 жовтня 2002 року між Бориспільським виробничим управлінням комунального господарства та позивачем укладено договір оренди.
Згідно з договором орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти у строкове (терміном на 20 років) платне користування і володіння недобудований полігон ТПВ площею 6,0382, розташований на землях Глибоцької сільської ради вартістю 741 261 грн.
Як зазначено у протоколі Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 03 листопада 2009 року №3838 полігон згідно з п.1.4, п.2.7 СП 2811-83 дозволяється приймати будівельне сміття та деякі види твердих інертних промислових відходів; за цим показником даний об`єкт відповідає вимогам санітарного законодавства; земельна ділянка розташована на південному напрямку м. Бориспіль на відстані 3 км від його межі.
Крім того, із протоколу вбачається, що заповнення котловану поетапне, методом зсуву. Ґрунтовою дорогою котлован розбитий за 2 частини північну та південну. Спочатку заповнюється східна ділянка північної частини котловану п`ятьма шарами відходів по 2,25 м заввишки. Після заповнення східної ділянки починається використання західної ділянки таким же чином пошарово з укриттям кожного шару на добових картах мінер пральним грунтом.
13 грудня 2010 року заступником прокурора Київської області внесено протест на дозвіл №317-8 так як останній видано з порушенням вимог чинного законодавства України.
В протесті прокуратура послалась на ту обставину, що позивач здійснює господарську діяльність з порушенням вимог ч.2 ст. 32 Закону України «Про відходи», ч.3 ст. 41 Повітряного Кодексу України та п. 147 Положення №401, так як полігон розміщений на відстані менш, ніж це встановлено п. 147 Положення №147, та його діяльність сприяє масовому скупченню птахів.
27 грудня 2010 року на виконання вимог протесту прокуратури відповідачем винесено рішення №0511/404 про анулювання (скасування) дозволу №317-8 на розміщення відходів у 2011 році на полігоні твердих побутових відходів, що знаходиться в адміністративних межах Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, який експлуатує позивач.
Підставою анулювання дозволу №317-8 стала та обставина, що ТОВ «ЕКО-Сервіс» орендує полігон твердих побутових відходів на відстані близько 3 км від межових знаків м. Бориспіль і близько 2 км від аеропорту «Бориспіль», що порушує ст. 10 Повітряного Кодексу України, п.147 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМ України №401 від 29.03.2002 року, яким забороняється розміщення зміттєзвалища, будівництво на відстані, ближче ніж 15 км від визначеної території аеропорту звірівницьких ферм, боєнь та інших об`єктів, що спричиняють масове скупчення птахів.
Станом на 13 грудня 2010 року час внесення прокурором протесту - стаття 41 Повітряного Кодексу України діяла у наступній редакції.
Приаеродромна територія (прилегла до аеродрому зона контролю і обліку об`єктів та перешкод) - обмежена встановленими розмірами місцевість навколо аеродрому, над якою здійснюється маневрування повітряних суден.
Розміри приаеродромної території повинні бути доведені власником аеродрому (аеропорту) чи уповноваженою на те особою до відповідних Рад народних депутатів, підвідомча територія яких повністю чи частково підпадає під приаеродромну територію.
На приаеродромній території запроваджується особливий режим одержання дозволу на будівництво (реконструкцію) та іншу діяльність тільки за узгодженням з органом державного регулювання діяльності авіації та відповідною Радою народних депутатів.
Підприємства, установи і організації, а також громадяни, які допустили порушення правил будівництва та інші дії на приаеродромній території, зобов`язані на вимогу власника аеродрому (аеропорту) чи уповноваженої ним особи припинити будівництво чи іншу діяльність на приаеродромній території та провести у встановлений термін за свої кошти і своїми силами усунення допущених порушень.
Згідно з частиною 2 статті 32 Закону України «Про відходи», що діяла на час внесення протесту, законодавством України можуть передбачатися й інші спеціальні заходи щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини.
Відповідно до п. 147 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМ України від 29 березня 2002 року №401 (в редакції на час надання дозволу) в Державіаадміністрації підлягає погодженню вибір майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання:
1) аеродромів, постійних та тимчасових злітно-посадкових майданчиків;
2) об`єктів у межах смуг повітряних підходів до аеродромів, а також поза межами цих смуг у радіусі 10 кілометрів від контрольної точки аеродрому (КТА);
3) об`єктів заввишки 50 метрів і більше стосовно висоти аеродрому на відстані від 10 до 30 кілометрів від КТА;
4) ліній зв`язку, електропередачі, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, кар`єрів тощо), які можуть створити перешкоди в функціонуванні аеродрому, його радіотехнічних засобів або радіотехнічних пристроїв повітряних трас незалежно від їх розміщення;
5) об`єктів заввишки 50 метрів і більше незалежно від їх розміщення;
6) об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів незалежно від їх розміщення;
7) вибухонебезпечних об`єктів незалежно від їх розміщення.
Забороняється розміщення сміттєзвалищ, будівництво на відстані ближче ніж 15 кілометрів від визначеної території аеропорту звірівницьких ферм, боєнь та інших об`єктів, що спричиняє масове скупчення птахів.
Згідно з п.7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» №2806-ІУ підставами для анулювання документа дозвільного характеру є: звернення суб`акта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру: припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення або ліквідація); припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця; встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації. Закони можуть встановлювати інші підстави для анулювання документів дозвільного характеру.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідач 27 липня 2010 року видав позивачу дозвіл на розміщення відходів на 2011 рік на звалищі твердих побутових відходів на землях Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області.
Згідно з додатком до зазначеного дозволу «Перелік і кількість дозволених для розміщення відходів», на звалищі твердих побутових відходів за землях Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області позивачу дозволено розміщення комунальних (міських) змішаних відходів, у т.ч. сміття з урн, у кількості 80 000 тон та відходів змішаних будівництва та знесення будівель і споруд у кількості 5 000 тон.
Дані ліміти погоджено начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області Безкоровайним О.І. та затверджені Київською обласною державною адміністрацією.
Згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-КВ №002478 від 31 грудня 2000 року виробничому управлінню комунального господарства на землі Глибоцької сільської ради Бориспільського району надано у постійне користування 6,0382 га землі для розміщення сміттєзвалища.
26 жовтня 2002 року між Бориспільським виробничим управлінням комунального господарства (орендодавець) та позивачем (орендар) було укладено договір оренди згідно з яким орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти у строкове (терміном на 20 років) платне володіння і користування недобудованим полігоном ТПВ площею 6, 0382 га, розташованого на землях Глибоцької сільської ради вартістю 741 261 грн.
Відповідно до протоколу Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 03 листопада 2009 року №3838 на даний полігон згідно п.1.4, п. 2.7 СП 2811-83 дозволяється приймати будівельне сміття та деякі види твердих інертних промислових відходів; за цим показником даний об`єкт відповідає вимогам санітарного законодавства; земельна ділянка розташована на південному напрямку м. Бориспіль на відстані 3 км від його межі. З півночі ділянка межує з автодорогою Бориспіль-Глибоке, зі сходу заходу та півдня розташовані орні землі.
Також з даного протоколу вбачається, що заповнення котловану поетапне, методом зсуву.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що компетентний орган погодив у встановленому законом порядку умови складування відходів на полігоні.
Також є вірними висновки суду першої інстанції про те, що відсутні докази скасування або ж визнання недійним Державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №002478 від 31.12.2000 року, виданого Виробничому управлінню комунального господарства.
Позивач ,як орендар полігону, на підставі дозволу №317-8 лише завозив тверді побутові відходи. Доказів, які б свідчили, що позивач порушував вимоги законодавства під час розміщення таких відходів на зазначену вище полігоні, апелянтом надано не було.
Не надано апелянтом і доказів того, що дії позивача по розміщенню твердих побутових відходів призводять до масового скупчення птахів на полігоні.
Так, відповідно до постанови Вищого Господарського Суду України від 25 травня 2015 року у справі №14/121-12 за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора до ТОВ «Еко-Сервіс» про зобов`язання вчинити дії, яка була досліджена судом апеляційної інстанції, встановлено, що біля злітно-посадової смуги 1 на підстані 700 м відкрито несанкціоноване сміттєзвалище. Крім того, було встановлено, що несанкціоновано функціонують сміттєзвалища в с. Ревне у районі в/ч А2860 та с. Щасливе у районі супермаркету; на території в/ч 2215 на деревах на відстані 0,7 км від злітної смуги 18 Л/36П гніздяться граки; на складі піску на відстані 1,7 км від торця злітно-посадкової смуги 18 Л гніздяться плахи серпокрилець; на Бориспільських очисних спорудах, які знаходяться на відстані 700 м від злітно-посадкової смуги 1 постійно знаходяться воло плаваючі птахи, які здійснюють місцеву міграцію та створюють загрозу для польотів, тощо.
Доказів того, що зазначені в первинних донесеннях (т.2 а.с. 144-148) зіткнення літаків з птахами, мають причинний зв`язок з полігоном, на якому позивач розміщує відходи, апелянт в ході апеляційного розгляду справи та в суді першої інстанції не надав.
Крім того, колегія суддів зазначає, що на час внесення прокурором протесту та скасування відповідачем дозволу факти скупчення птахів не було зафіксовано та підтверджено у передбаченому законодавством порядку.
Частина 7 статті 4-1 Закону України №2806-ІУ містить вичерпний перелік підстав для анулювання документа дозвільного характеру.
Доказів того, що на момент анулювання дозволу існувала хоча б одна із підстав, які визначені ст. 4.1 вищезазначеного Закону, апелянт не надав.
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що протест прокурора містив помилкове посилання на норму Повітряного Кодексу України і, крім того, прокурор не послався на докази, які б свідчили про порушення позивачем ч.2 ст. 32 Закону України «Про відходи», ч.3 ст. 41 Повітряного Кодексу України та п. 147 Положення №401.
Отже, скасовуючи дозвіл №317-8 від 27.07.2010 року на розміщення відходів у 2011 році на полігоні твердих відходів, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області прийняло протиправне рішення від 27.12.2010 року, без врахування вимог діючого на той час законодавства України та без проведення перевірки зазначених в протесті прокурора підстав для скасування такого дозволу, а також без встановлення наявності відповідних порушень під час надання такого дозволу.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідачем 21 липня 2011 року було видано позивачу аналогічний дозвіл на розміщення відходів на 2012 рік, 3 жовтня 2012 року видано дозвіл на розміщення відходів на 2013 рік.
18 вересня 2013 року Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації видано дозвіл позивачу на розміщення відходів на 2014 рік.
Щодо посилання в апеляційній скарзі прокуратури на акт еколого-орнітологічного обстеження приаеродромної території від 31.12.2010 року, як на доказ, що підтверджує законність анулювання дозволу, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки зазначений доказ виник вже після внесення прокурором протесту та скасування дозволу.
Також помилковим є посилання в апеляційній скарзі прокуратури на ч. 9 ст. 69 Повітряного Кодексу України, оскільки на час скасування дозволу 27.12.2010 року діяв Повітряний кодекс від 1993 року у редакції від 02.12.2010 року, стаття 69 якого взагалі мала лише одну частину та стосувалась виконання авіаційних робіт іноземними експлуатантами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.
Викладені в апеляційних скаргах апелянтами доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,205,212,254 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Прокуратури Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 01 липня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.