Справа № 804/4998/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Рябчук О.С.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 804/4998/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю., за участю представників позивача- Павлюк О.В., ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. у справі № 804/4998/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 р. позивач - Публічне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 29.01.2015 р. та № НОМЕР_1 від 29.01.2015 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. позов було задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасувано податкове повідомлення-рішення форми В 1 за № від 29.01.2015 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 740 481,00 грн. та податкове повідомлення-рішення форми В 4 за № від 29.01.2015 р. про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 407 124,00 грн., видані Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на підставі акту № 2/28-01-51-03/00191023 від 19.01.2015 р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішенням, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що наявні не усі первинні документи, які підтверджують факт реальності господарських операцій, які саме є підставою для оформлення податкового кредиту.

Відповідно до даних ДПІ інших регіонів, інформаційних систем ГУ Міндоходів, ДФС, податкової звітності та інших джерел інформації, перевіркою встановлено проведення операції з контрагентами-постачальниками, які не виконують свої податкові зобовязання, не мають правових звязків по операціях з реалізації (продажу) товарів (послуг) з ПП «Світекс» та ТОВ «Ексімтрейд» за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року. Дані операції спрямовані на отримання (надання) податкової вимоги з метою штучного формуванн податкового кредиту.

При проведенні перевірки ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат встановлено неналежне виконання умов укладених договорів між позивачем та контрагентами-постачалнкиами в частині дефектності первинних документів, копії яких було надано до перевірки, відсутність первинних документів.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат зареєстровано 28.10.1996 р. та перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів.Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Публічне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат здійснює наступний основний вид господарської діяльності: 07.10 добування залізних руд.

З 12.01.2015 року по 19.01.2015 року посадовими особами Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат з питань достовірності нарахування відємного значення між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредитуза період вересень, жовтень 2014 р. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 р., за результатами якої складено акт №2/28-01-51-03/00191023 від 19.01.2015 року.

Перевіркою ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат встановлено порушення позивачем:

- ст. 22, п. 44.1, п. 44.6, ст. 44, п. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, 201.2, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за період з 01.01.2014 р. по 31.10.2014 р. на загальну суму 1 147 604,76 грн.;

- пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на суму 740 480,60 грн. за жовтень 2014 р.

На підставі акту перевірки №2/28-01-51-03/00191023 від 19.01.2015 року було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми В 1 за № від 29.01.2015 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 740 481,00 грн.;

- форми В 4 за № від 29.01.2015 р. про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 407 124,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2010 р. між Публічним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат (Замовник) та Приватним підприємством Світекс (Підрядник) було укладено договір підряду на капітальне будівництво № 76 (т.1, а.с.116) до якого були складені додаткові угоди (т.1, а.с.122-126).

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 договору предметом договору є виконання підземних гірничо-капітальних робіт з будування технічно-поточної технології скальних порід вкриши гор. 205 м. в Першотравенському карєрі.

Згідно п. 3.3 Замовник зобовязаний забезпечити підрядника за необхідності водою, електроенергією, вантажопідємними механізмами, спеціалізованим обладнанням та матеріалами.

На підтвердження виконання умов наведеного договору було складено первинні документи, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: податкові накладні; рахунки-фактури; акти приймання виконаних підрядних робіт; довідки про вартість виконаних підрядних робіт; відомості ресурсів; кошториси (розрахунки) витрат на перевезення працівників, загальновиробничих витрат; акти на використані матеріали, передачу та використання води, електроенергії.

Розрахунки між підприємствами проведено у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок в сумі 6710668,56 грн. на підставі платіжних доручень, про що зазначено контролюючим органом в ОСОБА_2 перевірки позивача (т.1, а.с.45-46). Станом на 01.09.2014 ркоу за даними бухгалтерського обліку по рахунку 644 (631) «Короткострокова кредиторська заборгованість за основні засоби» по підряднику ПП «Світекс» по договору №76 від 20.01.2010 року наявне кредитове сальдо у розмірі 3 141 065,64 грн.

07.03.2014 р. між Публічним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ексімтрейд (Постачальник) укладено договір поставки № 207 (т.2, а.с.101).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 договору предметом договору є постачання запасних частин (Ресурсів) кількість, номенклатура Ресурсів зазначається в специфікаціях.

Згідно специфікації № 2 до договору (т.2, а.с.107) поставці підлягає вал-шестерня ч. 2-120396.

На підтвердження виконання умов наведеного договору було складено первинні документи, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: податкова накладна; прибутковий ордер; пропук на ввіз матеріальних цінностей; подорожній лист; рахунок-фактура; видаткова накладна.

Розрахунки між підприємствами проведено у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок в сумі 349 920,00 грн., про що зазначено контролюючим органом в ОСОБА_2 перевірки позивача (т.1, а.с.52).

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місцепостачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місцепостачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.п. 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І Податкового кодексу України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 розділу V Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, датою виникнення права платника податку на формування податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 розділу V Кодексу вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеним цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України вказано, що платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За правилами п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.п. 201.6 та 201.8 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. Лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

З акту перевірки №2/28-01-51-03/00191023 від 19.01.2015 року вбачається, що відповідачем в ході перевірки були досліджені первинні документи, якими оформлювалось постачання товару (надання послуг) від Приватного підприємства Світекс та Товариства з обмеженою відповідальністю Ексімтрейд на адресу позивача, а саме: договори; додаткові угоди; специфікація; рахунки-фактур; акти виконаних підрядних робіт; довідки про вартість виконаних підрядних робіт; відомості ресурсів; розрахунки витрат; актів використання матеріалів, води, електроенергії; податкові накладні, акти на оприбуткування; прибутковий ордер; пропуск; подорожній лист; видаткова накладна тощо.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України Про бухгалтерськийоблік та фінансову звітність в Україні (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Надані позивачем до перевірки, а також до суду первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, а тому є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Докази підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій в матеріалах справи відсутні.

Податковим органом не надано доказів, що на момент здійснення господарської операції, вказані контрагенти позивача не були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Жодних доказів на підтвердження визнання нікчемними правочинів укладених між позивачем та Приватним підприємством Світекс, Товариством з обмеженою відповідальністю Ексімтрейд в перевіряємий період до суду надано не було.

Товар та послуги, придбані у зазначених контрагентів, відповідають виду господарської діяльності позивача, зазначеному в Довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та в акті перевірки.

Згідно зі статтею 1 Закону України №996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Акт перевірки містить відомості про проведення розрахунків між підприємствами, що свідчить про реальну зміну майного стану позивача в ході виконання умов укладених з контрагентами договорів.

Акти виконаних робіт та інші первинні документи містять відомості про вид робіт, їх вартість, витрати праці та робочого часу, витрати ресурсів та інше.

В первинних документах вказана адреса виконання робіт згідно договору від 20.01.2010 р. № 76.

Що стосується акту прийому-передачі ресурсів, необхідно зазначити, що за змістом документ «видаткова накладна» та «акт прийому-передачі» є ідентичними, вимога про наявність обох цих документів нічим не обґрунтована. Підприємством в ході перевірки надано належні докази на підтвердження ввезення товару та його приймання позивачем видаткова накладна, пропуск на ввезення матеріальних цінностей, картка складського обліку по складу, акт приймання управління безпеки, про що зазначено в ОСОБА_2 перевірки позивача (т.1, а.с. 52-53).

В подорожньому листі вказано основні відомості для встановлення факту перевезення, а саме, марку та номер автомобіля, дані водія, маршрут, витрати пального та інші.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. N 1936/11/13-11 сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

З огляду на вищевикладене колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на відсутність сертифікатів та паспортів якості, упаковочних документів, сертифікатів санітарно-гігієнгічного заключення і сертифікатів радіологічної безпеки, оскільки з наведених документів не вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, а тому наведені документи не є обовязковими для підтвердження права платника податків на податкових кредит.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апелянта про встановлення неналежного виконання умов укладених договорів між Публічним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат та контрагентами-постачальниками, в частині дефектності первинних документів, копії яких було надано до перевірки та на відсутність первинних документів є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Також колегія суддів вважає необгрунтованими посилання контролюючого органу на дані ОСОБА_4 північної ОДПІ від 22.12.2014 р. №235/04-83-22-01/31381368 та ОСОБА_4 північної ОДПІ від 05.11.2014 року №1018/22.12/25004967, якими встановлено відсутність реального факту здійснення господарської діяльності ПП «Світекс» та ТОВ «Ексімтрейд» з контрагентами-постачальниками, та як наслідок, зроблено висновок про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності з позивачем, з огляду на наступне.

Стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Верховний Суд України у постанові від 11.01.2011 року зазначив, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Податковий кодекс України виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту. Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 22.10.2010 року, від 31.01.2011 року.

Зазначена правова позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

За результатом розгляду справи, колегією суддів не встановлено фактів, які б свідчили про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін і, що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання укладених договорів.

Наявними в матеріалах справи первинними документами, які також були досліджені в ході перевірки позивача, в повному обсязі підтверджено виконання умов договорів контрагентами та прийняття робіт та товару Публічним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Факт реальності здійснення господарських операцій вчинених між позивачем та Приватним підприємством Світекс, Товариством з обмеженою відповідальністю Ексімтрейд апелянтом не спростовано, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не доведено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з тим, що податкові повідомлення-рішення № від 29.01.2015 р. та № від 29.01.2015 р. винесені відповідачем без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. у справі № 804/4998/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 липня 2015 року, в повному обсязі ухвала складена 02 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

ОСОБА_5