Справа № 623/889/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/34026/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (далі - Управління ПФУ) про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років неправомірними та зобов'язати його провести перерахунок пенсії з 01.07.2012 року на підставі довідки прокуратури Харківської області від 21.11.2012 року №18-1038 відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23.12.2010 року, виходячи з розрахунку 90% середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2013 року даний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо обмеження під час перерахунку пенсії позивача за вислугу років.

Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 21.11.2012 року №18-1038 відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати з 05.09.2012 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року постанову першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з грудня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% середнього заробітку посади помічника прокурора Близнюківського району Харківської області.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», якою передбачено підвищення оплати праці прокурорів, позивач звернувся до Пенсійного фонду з відповідною заявою щодо перерахунку розміру пенсії і надав довідку від 21.11.2012 року №18-1038 про заробітну плату.

Листом від 04.03.2013 року за № 42/г-14 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок його пенсії з 01.07.2012 року здійснено в розмірі 80% від суми основного місячного заробітку згідно довідки прокуратури Харківської області від 21.11.2012 року №18-1038 на підставі Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, та з урахуванням п. 2 р. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що Управління ПФУ повинно було перерахувати позивачу пенсію відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% середнього заробітку, та здійснити позивачу відповідні виплати зазначених платежів.

Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погодився та зазначив, що перерахунок пенсії позивачу при наявності права на такий перерахунок повинно бути обчислено, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком, тобто з 80% суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, а не з 90%.

Колегія суддів з позицією суду апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 501 Закону України «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Згідно положень вказаної статті у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80% суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Однак колегія суддів звертає увагу на те, що підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 501 вказаного Закону, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до ч. 18 ст. 501 цього Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Також, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі ст.. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно неправомірності дій відповідача щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії позивача за вислугу років.

Колегія суддів вважає, що помилково скасувавши рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного судового рішення.

У відповідності зі ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 226, 230 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року скасувати, а постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман