Справа № 2-а-5517/11/2218
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5517/11/2218

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

24 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про поновлення строку до пред'явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2011 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день припинення права на такі виплати з урахуванням раніше проведених виплат.

18 липня 2011 року відповідач оскаржив постанову Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2011 року в апеляційному порядку.

12 червня 2013 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу задоволено частково, а постанову Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2011 року скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням вимог частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " починаючи з 15 вересня 2010 року по 14 березня 2011 року з врахуванням фактично виплачених коштів.

03 квітня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2013 року.

Оскільки строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився 12 червня 2014 року, позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа задоволено.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред'явлення до виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що причини зазначені в заяві позивача є поважними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років. При цьому, такий строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Водночас, частиною 2 наведеної норми Закону закріплено право стягувала, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини 1 статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Оскільки позивач не отримував копію постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, а виконавчий лист отримав лише у квітні 2015 року, то суд І інстанції дійшов вірного висновку щодо поважності пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.