Справа № 804/15127/14
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Потолова Г.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 804/15127/14
Приміщення суду за адресою:49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 р. у справі № 804/15127/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" про стягнення заборгованості по переплаті пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня", в якому просило стягнути з підприємства заборгованості по переплаті пенсії у розмірі 6 367, 99 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 р. у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій

просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що недостовірні відображення підприємством у довідці №145 від 08.08.2008 р. призвели до переплати пенсії за період з серпня 2008 р. по червень 2014 р. у сумі 6367,99 грн.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.06.2014 р. посадовою особою Управління Пенсійного Фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі була проведена перевірка довідки про заробітну плату №145 від 08.08.2008 р. виданої ТОВ агрофірма Берегиня.

За результатами перевірки складено Акт №167 від 03.06.2014 р., в якому не встановлено розбіжностей по довідці від 08.08.2008р. №145, виданій на імя гр.ОСОБА_4 з книгами обліку праці та розрахунків за період з 1968 р. по 1971 р. щодо кількості вихододнів та нарахуванню заробітної плати, проте визначено, що ОСОБА_4 не є членом колгоспу ім. Б. Хмельницького, в книгах обліку праці та розрахунків відсутні відомості утримання страхових внесків по заробітній платі.

У звязку з викладеним період роботи з 1968 р. по 1971 р. ОСОБА_4 згідно довідки від 08.08.2008 р. був виключений із стажу та приведено пенсійну справу до відповідності.

Позивач вважає, що недостовірні відображення відповідачем у довідці №145 від 08.08.2008 р. призвело до переплати пенсії за період з серпня 2008 р. по червень 2014 р. у сумі 6 367,99 грн., а тому й нього рахується заборгованість по переплаті пенсії у розмірі 6 367,99 грн.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції керувався тим, що спір, переданий на вирішення суду, є публічно-правовим. Проте, колегія суддів вважає такі висновки помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року (справа № 21-204а13), приписи якої, відповідно до норм статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для всіх судів України.

Як вбачається зі змісту поданого позивачем позову, Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області ставить вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 6 367, 99 грн. у звязку з недостовірними відображеннями підприємством даних у довідці виданій ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене колегія суддів прийшла до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору, дана справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 р. у справі № 804/15127/14 та закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 157, 160, 167, 198, 203, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 р. у справі № 804/15127/14 - скасувати.

Провадження у справі № 804/15127/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" про стягнення заборгованості по переплаті пенсії - закрити.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 липня 2015 року, в повному обсязі ухвала складена 02 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_5