Справа № 340/236/14-а, 2а-340/12/14
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 876/5300/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 8.05.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження та рішення, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження та рішення, зобовязання вчинити дії.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо виплати їй зменшеного розміру пенсії, скасувати розпорядження № 109899 від 17.12.2013 року, рішення № 7 від 24.01.2014 року про щомісячне утримання 20 відсотків із її пенсії, зобов'язати відповідача повернути утримані кошти та здійснити перерахунок і виплату їй пенсії з 1.01.2014 року із врахуванням заробітної плати за період роботи з 1.01.1983 року по 31.12.1987 року відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського обєднання громадського харчування (ОГХ) Верховинського районного споживчого товариства.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 8.05.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо виплати ОСОБА_1 зменшеного розміру пенсії з 1.01.2014 року та скасовано розпорядження № 109899 від 17.12.2013 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі № 7 від 24.01.2014 року про щомісячне утримання 20 відсотків із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 20840,07 грн.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі виплатити ОСОБА_1 суму утриманих коштів із її пенсії на підставі рішення комісії № 7 від 24.01.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.01.2014 року із врахуванням заробітної плати за період роботи з 1.01.1983 року по 31.12.1987 року відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського ОГХ.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі, яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відшкодування ОСОБА_1 надмірно виплаченої їй пенсії в сумі 20840, 07 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 7.06.2012 року № 101 було проведено аудиторське дослідження стану роботи по призначенню пенсій, відповідно до чого поставлено завдання стовідсоткового проведення зустрічних перевірок достовірності видачі довідок про заробітну плату, необхідних для обчислення пенсій по Верховинському районному споживчому товаристві, правонаступником якого на даний час є кооперативно торгове підприємство (КТО) «Говерла», де працювала ОСОБА_1

Актом від 11.12.2013 року зафіксовано проведення зустрічної перевірки нарахування заробітної плати у Верховинському РСТ, де знаходяться книги наказів та нарахування заробітної плати по КТО «Говерла» за минулі руки. Під час перевірки встановлено, що довідки про нарахування заробітної плати, в тому числі і позивачки, не відповідають дійсності. Перевірка проводилася на основі книг по нарахуванню заробітної плати за 1983-1987 рр. Враховуючи наведене, орган Пенсійного фонду вважав, що ОСОБА_1 в процесі нарахування пенсії було надано документи, які не відповідають дійсності, з метою отримання в подальшому матеріальної вигоди (в даному випадку пенсія в більшому від дійсного розміру). Тому дії працівників відділу з призначення пенсій щодо перерахунку пенсії позивачки, рішення органу УПФ України у Верховинському районі про утримання переплати є правомірними.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а інші особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 в 2004 році управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі було призначено пенсію по віку на загальних умовах.

Для нарахування пенсії позивачкою було надано довідку про заробітну плату за 1983-1987 рр., видану КТП «Говерла» за вих. № 62 від 5.07.2004 року.

Щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 після відповідних індексацій станом на грудень 2013 року становив 1613,54 грн.

За результатами проведеної управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі зустрічної перевірки достовірності виданої КТО «Говерла» довідки про заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_1 було зроблено висновок, що книги по нарахуванню заробітної плати, на підставі яких КТП «Говерла» видано довідку № 62 про заробітну плату ОСОБА_1, велись з порушенням вимог законодавства в сфері бухгалтерського обліку, про що складено акт № 204 від 11.12.2013 року.

На підставі розпорядження № 109899 від 17.12.2013 року, з січня 2014 року відповідачем проводиться виплата пенсії ОСОБА_1 у зменшеному розмірі.

За період з липня 2004 року по грудень 2013 року по пенсійній справі позивачки № 109899 встановлено суму переплати пенсії в розмірі 20840,07 грн.

24.01.2014 року відповідачем прийнято рішення № 7 про щомісячне утримання 20 відсотків із пенсії позивачки до повного погашення переплати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо виплати позивачці зменшеного розміру пенсії, рішення про утримання переплати є протиправними, тому зобовязав відповідача повернути позивачці суму утриманих коштів, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1.01.1983 року по 31.12.1987 року відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського ОГХ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, надміру виплачені суми пенсій стягуються з пенсіонера лише у разі його зловживання правом на пенсію, що встановлюється відповідним судовим рішенням, або у разі подання страхувальником недостовірних даних.

Як видно з матеріалів справи, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, ОСОБА_1 не допускала, жодних неправомірних дій, які могли призвести до призначення пенсії у незаконному розмірі, не вчиняла . Крім того, відповідачем не було надано належних доказів, які б підтверджували недостовірність довідки, виданої КТП «Говерла» № 62 від 5.07.2004 року про заробітну плату ОСОБА_1 в Верховинському ОГХ в період 1983-1987 рр.

Наявність у відповідача сумнівів щодо достовірності довідки з причини порушення ведення книг про нарахування заробітної плати, на підставі яких ця довідка видана, не може бути достатньою підставою для припинення виплати пенсії в раніше призначеному розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що більшість відомостей, зазначених в акті № 204 від 11.12.2013 року зустрічної перевірки достовірності довідки про заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_1, проведеної відповідачем у Верховинському районному споживчому товаристві, не відповідають дійсності.

Зокрема, суд встановив, що суми заробітної плати ОСОБА_1 в книгах нарахування заробітної плати за 1983-1987 рр. записані без виправлень та співпадають із сумами, зазначеними в довідці № 62 від 5.07.2004 року.

За таких обставин, акт перевірки відповідача не є належним та достатнім доказом того, що у книгах нарахування заробітної плати по Верховинському ОГХ внесено завідомо неправдиві відомості щодо заробітної плати позивачки.

Факт роботи та отримання заробітної плати ОСОБА_1 у Верховинському ОГХ протягом 1983-1987 рр. підтверджується також записами в її в трудовій книжці від 3.01.1967 року, згідно якої позивачка працювала у Верховинському ОГХ на посаді «буфетника» з 1974 року по 1997 рік, а також довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за вих. № 024, виданою Верховинським районним споживчим товариством 5.03.2014 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо виплати їй зменшеного розміру пенсії, скасування розпорядження № 109899 від 17.12.2013 року, рішення № 7 від 24.01.2014 року про щомісячне утримання 20 відсотків із її пенсії, зобов'язання відповідача повернути утримані кошти та здійснити перерахунок і виплату їй пенсії з 1.01.2014 року із врахуванням заробітної плати за період роботи з 1.01.1983 року по 31.12.1987 року відповідно до відомостей, зазначених у книгах про нарахування заробітної плати Верховинського ОГХ є обґрунтованими та правильно задоволені судом першої інстанції.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За умови належного доведення відповідачем факту внесення в довідку про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 недостовірних даних, суму надміру виплачених коштів повинно відшкодовувати підприємство, яке видало довідку, а не позивачка, яка жодних протиправних дій не вчиняла.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам, правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 8.05.2014 року в справі № 340/236/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_2