Справа № 305/429/15-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 876/6224/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, Державної податкової інспекції в Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, надання пропозицій на переведення на вакантні посади, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 03.03.2015 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Міністерства доходів і зборів України, Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області Державної фіскальної служби України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, надання пропозицій про переведення на вакантні посади.

В позові покликається на те, що відповідно до наказу №13-0 від 16 липня 2010 року по Державній податковій інспекції у Рахівському районі вона була прийнята на постійній основі на посаду головного державного податкового інспектора відділу оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Рахівському районі, як така, що стала переможцем конкурсу. Наказом №34-0 від 16 серпня 2013 року по державній податковій інспекції у Рахівському районі призначена начальником відділу обслуговування платників податків Державної податкової інспекції у Рахівському районі та присвоєно 11 ранг державного службовця шостої категорії, а наказом № 210 від 30 грудня 2013 року присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи третього рангу. Відповідно до наказу по Державній податковій інспекції у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 11 грудня 2014 року №314 «Про проведення реорганізації Державної податкової інспекції у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області» розпочато процедуру реорганізації Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області у Державну податкову інспекцію у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області. Виконуючий обов'язки начальника Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області Кич В.М. з моменту затвердження організаційної структури та штатного розпису зобов'язаний був надати їй пропозиції щодо заміщення рівнозначних вакантних посад - начальника відділу, або нижчих посад для подальшого проходження нею державної служби на постійній основі. Натомість вказана посадова особа, всупереч вимогам чинного законодавства України запропонувала їй останній з усіх працівників, заміщення вакантної посади головного державного ревізора (орієнтовна дата пропозиції 2-5 лютого 2015 року) - інспектора відділу оподаткування юридичних осіб, тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, основного працівника ОСОБА_3 Наступні дві пропозиції надані 12 лютого 2015 року про заміщення вакантної посади головного державного інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи, тимчасово, на період відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 6 років, основного працівника ОСОБА_4, та головного державного інспектора сектору інформаційних технологій на постійній основі, що передбачає наявність спеціальної освіти в сфері інформатизації, і така пропозиція є незаконною. В той же час ряд державних службовців, які призначені тимчасово на посади відповідно до умов конкурсів на заміщення тимчасових вакантних посад на період відпустки по догляду за дитиною, незаконно переведені на вакантні посади, які передбачають постійну основу несення державної служби, чим обмежено її право на призначення на вказані посади. Незважаючи на наявність вакансій на постійній основі на посади нижчого рівня станом на 24 лютого 2015 року їй не надано пропозицій щодо їх заміщення. Натомість головою комісії з реорганізації,заступником начальника Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Папарига Т.І. наказом по державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закаратській області від 24 лютого 2015 року № 3-0 звільнено її відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, чим незаконно припинено несення нею державної служби. На підставі наведеного просила поновити її на державній службі у Державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на посаді начальника відділу обслуговування платників податків. Наказ по Державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 24 лютого 2015 року №3-0 «Про звільнення ОСОБА_6» скасувати, у випадку неможливості поновлення на державній службі у Державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на посаді начальника відділу з обслуговування платників податків відновити її проходження державної служби у Державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області та зобов'язати начальника (керівника) Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області надати їй пропозиції на посади на постійній основі у Державній податковій інспекції у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області.

Оскаржуваною постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, Державної податкової інспекції в Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, надання пропозицій про переведення на вакантні посади - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом неправильно застосовані норми ст.42 Кодексу законів про працю України, що визначає переважне право залишення на роботі, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, працівника з більш високою кваліфікацією, яка встановлюється відповідно до ст. 26, ст. 33 Закону України «Про державну службу», та продуктивністю праці. При прийнятті рішення суд проігнорував вимоги ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні щодо обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та пункту 4 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства в Україні що встановлює обов'язок суб'єкту владних повноважень щодо подання всіх наявних в нього документів та матеріалів, які можуть бути використані , як докази у справі.

Відповідачами не надано доказів щодо відсутності у мене переважного права на продовження державної служби на постійній основі та відповідно до кваліфікації (магістр з обліку та аудиту у ДПІ у Рахівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області. Такими доказами є документи які підтверджують присвоєння іншим працівникам рівних, присвоєних позивачу, або вищих рангів, спеціальних звань та призначення на посади у ДПІ у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області та визначають матеріальні показники продуктивності праці. Крім того також не надано докази щодо відсутності вакантних посад які передбачають проходження державної служби на постійній основі та відповідно до кваліфікації (магістр з обліку та аудиту) у ДПІ у Рахівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області на дату звільнення. Такими доказами являються належними чином засвідчені копії наказів на призначення на посади відповідно до штатного розпису ДПІ у Рахівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 мала

можливість зайняти одну із запропонованих їй посад, проте вона не скористалась своїм правом, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем були дотримані вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Державною податковою інспекцією у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області та була звільнена на підставі наказу від №3-0 від 24 лютого 2015 року з посади начальника відділу обслуговування платників податків у зв'язку з реорганізацією ДПІ у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. З КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України , юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори , зокрема , спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1, нею 16 липня 2010 року прийнято присягу державного службовця, що свідчить про те, що спір виник між сторонами з приводу звільнення позивача з публічної служби, тобто даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і поданий з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами), розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був він попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до постанови КМУ від 6 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність актів КМ України» утворено , як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом реорганізації територіальних органів Міністерства доходів і зборів та їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби.

Зокрема, згідно з Додатком 1 до постанови, до переліку територіальних органів ДФС (Головного управління ДФС у Закарпатській області) входить Державна податкова інспекція у Рахівському районі, шляхом реорганізації Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів.

Згідно із затвердженою Міністром доходів і зборів України 13 січня 2014 року структурою ДПІ у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області, на підставі наказу по інспекції від 22 січня 2014 року №19, з 1 січня 2014 року введено в дію структуру та штатну чисельність працівників, кількість яких становила 34 посадових особи.

Головою Державної фіскальної служби України 4 грудня 2014 року затверджено структуру державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, та на підставі наказу ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області від 23 грудня 2014 року №1 «Про введення в дію структури та штатного розпису ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області» з цієї дати введено в дію структуру та штатну чисельність працівників у кількості 33 штатних одиниць.

Згідно із новою структурою ДПІ у Рахівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області не передбачено відділу обслуговування платників податків, в якому працювала ОСОБА_1, тобто такий структурний підрозділ був ліквідований.

За наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 грудня 2014 року №57 «Про реорганізацію окремих територіальних органів Міндоходів у Закарпатській області» , та наказом по інспекції від 11 грудня 2014 року №314, з 11 грудня 2014 року розпочато реорганізацію ДПІ у Рахівському районі.

Так, згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, 23 грудня 2014 року головою комісії з реорганізації було попереджено всіх працівників про наступне вивільнення із займаних посад, в тому числі і позивачку ОСОБА_1. Водночас їй було запропоновано постійні та тимчасові посади в різних структурних підрозділах ДПІ у Рахівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області відповідно до штатного розпису, затвердженого наказом ДПІ у Рахівському районі від 23 грудня 2014 року №1.

Однак, із Додатків 1,2,3 до Попередження про наступне звільнення вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від переведення на запропоновані їй посади - головного державного ревізора - інспектора відділу оподаткування юридичних осіб, тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника; головного державного інспектора сектору ІТ, постійно; головного державного інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи, тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника, про що засвідчила своїми підписами.

Частиною другою ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини 3 ст.49-2 одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Як вище встановлено, ОСОБА_1 пропонувались різні посади у тому числі і посада на постійній основі - головного інспектора сектору ІТ від якої вона відмовилась.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 мала можливість зайняти одну із запропонованих їй посад, проте вона не скористалась своїм правом , а тому суд приходить до висновку, що відповідачем були дотримані вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Враховуючи вищенаведене, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до висновку, що в адміністративному позові ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Міністерства доходів і зборів України, Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області Державної фіскальної служби України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, надання пропозицій на переведення на вакантні посади слід відмовити повністю, оскільки судом встановлено, що дії відповідачів не порушують законні

права, свободи та інтереси позивача. Відповідачем вірно використане право на звільнення

працівника із займаної посади відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому звільнення

ОСОБА_1 слід визнати законним.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: 1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам , як адміністративним судам; 2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи наведене, оскільки рішення по суті вірне, але прийнято неповноважним судом його слід скасувати та прийняти нове.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року у справі № 305/429/15-а - скасувати та прийняти нову, якою в позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський