Справа № 808/1707/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 808/1707/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

адміністративного позову: ОСОБА_1

до: Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Запорізькій області

про: зобовязання вчинити певні дії, -

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (паспорт серії СА №265474 від 23.07.1996)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №19/1-2618/Рб від 23.12.2014)

ОСОБА_3 (довіреність №19/1-2616/Рб від 23.12.2014)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання останнього здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, станом на дату звільнення 30.11.2012.

Ухвалою суду від 05.05.2015, відкрито провадження у адміністративній справі №808/1707/15 та призначено до судового розгляду на 25.05.2015.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та з підстав, викладених у позові просив зобов'язати Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Запорізькій області здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, станом на дату звільнення 30.11.2012.

Обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що згідно абз. 4 п. 10 Постанови КМУ № 393, особам, які звільняються із службі за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Проте, вказана одноразова грошова допомога, управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні МВС України в Запорізькій області, де він проходив службу перед звільненням, йому не виплачена, тому просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, в обґрунтування правомірності своїх дій та прийнятих рішень, послався на те, що при звільненні з органів внутрішніх справ України за підпунктом "ж" статті 63 Положення № 114, підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби є наявність належної вислуги років та наявність поважної причини для звільнення. Поважні причини зазначені в Постанові КМУ № 413 від 12.06.2013 року "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", перелік зазначений у вищевказаній Постанові КМУ є вичерпним.

Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

В засіданні 25.05.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а також оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу, а саме: комплексу "Камертон".

Дослідивши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1, з листопада 1996 перебував на службі в органах внутрішніх справ.

14.08.2012 ОСОБА_1, співробітник взводу з охорони кредитно-фінансових установ роти міліції Жовтневого міжрайонного відділу Державної служби охорони УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, подав рапорт на звільнення.

Наказом начальника УДСО при ГУМВС України в Запорізькій № 218 о/с від 30.11.2012. позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 30.11.2012 р. на підставі п.п. "ж" п. 63 (за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого постановою КМУ № 114 від 29.07.1991р. (далі - Положення № 114).

Стаж вислуги на день звільнення складав 17 років 07 місяців 14 днів, пільгового обчислення не має.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ, у зв'язку з низькою заробітною платою та незручним графіком роботи, то є підстави для отримання ним одноразової грошової допомоги.

Однак, суд не погоджується із такими доводами позивача та приймаючи рішення по суті, виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб

звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 10 Постанови Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 р. "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції. Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, при звільненні з органів внутрішніх справ України за підпунктом "ж" статті 63 Положення № 114, підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби є наявність належної вислуги років та наявність поважної причини для звільнення.

Поважні причини зазначені в Постанові КМУ № 413 від 12.06.2013 року "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", перелік зазначений у вищевказаній Постанові КМУ є вичерпним.

Враховуючи викладене слід зазначити, що норми чинного законодавства не містять підстав для звільнення особи рядового і начальницького складу служби органів внутрішніх справ за власним бажанням у зв'язку з низькою заробітною платою та незручним графіком роботи.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби безпідставними.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовляє.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 30.06.2015.

Суддя О.М. Нечипуренко