Справа № 826/10014/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2015 року № 826/10014/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира

Івановича,

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича (надалі - Відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач - 2) про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "БАНК КАМБІО" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_1) із визначеною розрахунковою сумою відшкодування: 3072 долара США 23 цента; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича надати окремим файлом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про збільшення вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_1) із визначеною розрахунковою сумою відшкодування: 3072 долара США 23 цента; зобов'язати Уповноважену особу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича включити у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_1) із визначеною розрахунковою сумою відшкодування: 3072 долара США 23 цента; визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення в реєстр вкладників для здійснення виплат відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_1) із визначеною розрахунковою сумою відшкодування: 3072 долара США 23 цента; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в реєстр вкладників для здійснення виплати відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_1) із визначеною розрахунковою сумою відшкодування: 3072 долара США 23 цента; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо виплати відшкодування коштів за вкладом відповідно до Додаткової угоди №3 від 04.09.2014 року до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 в іноземній валюті, за сплатою процентів в кінці строку, без права поновлення на користь третьої особи від 03.09.2014 року громадянина України ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ОСОБА_3 та ПАТ "БАНК КАМБІО" укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 20-998 від 03 вересня 2014 року. Крім того, 04.09.2014 р. між позивачем та Банком укладено додаткову угоду №3 до Договору № 20-998 від 03 вересня 2014 року. В подальшому позивач дізналась, що 04 грудня 2014 року на підставі Постанови Правління Національного банку України № 782 ПАТ "БАНК КАМБІО" віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку із віднесенням ПАТ "БАНК КАМБІО" до категорії неплатоспроможних та відкликанням банківської ліцензії, позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" Додусенко В. І. із заявою про виплату суми вкладу в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Проте, відповідачем надано відповідь про відсутність підстав для включення позивача до повного переліку вкладників банку, оскільки під час перевірки Уповноваженою особою встановлено незаконність операцій по рахунку позивача.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" Додусенко В.І. подав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Сторонами надано, суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_3 (Вкладником), з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством "БАНК КАМБІО" (банк), з іншої сторони, укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в іноземній валюті, зі сплатою процентів і кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи № 20-998 від 03.09.2014 року, предметом якого є прийняття від вкладника грошової суми в розмірі 10 500,00 доларів США, строк розміщення вкладу складає 33 днів: з 03 вересня 2014 року по 06 жовтня 2014 року (надалі - Договір № 20-998).

Так, 04.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "БАНК КАМБІО" (банк), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Владник), з іншої сторони, укладено Додаткову угоду №3 до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи № 20-998 від 03.09.2014 року

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року включно.

На офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 березня 2015 року розміщено оголошення, згідно якого, у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 березня 2015 року № 46 про початок ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО", Фонд з 06 березня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Позивач 12 березня 2015 року звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка В.І. із заявою, в якій просив включити його до Реєстру відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування вкладів.

Листом від 10 квітня 2015 року № 19/1589/1 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" Додусенко В.І. повідомила позивача про те, що у відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 ст. 38 даного Закону. Після отримання відповіді про законність операцій по рахунку позивача, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону №4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 26 Закону №4452-VI, передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

У відповідності до частин 5 та 6 ст. 27 Закону №4452-VI, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до Закону №4452-VI розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14).

Згідно з пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Згідно п. 6 Положення № 14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до п. 2, 3 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Крім того, частинами 2, 3 та 5 ст. 38 Закону №4452-VI, передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Згідно частин 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Судом встановлено, що на виконання обов'язків, передбачених ст. 37 Закону №4452 наказом Тимчасової адміністрації ПАТ "БАНК КАМБІО" від 27 лютого 2015 року № 157 "Про перевірку вкладів фізичних осіб в ПАТ "БАНК КАМБІО", було створено комісію з перевірки вкладів фізичних осіб для перевірки документів, пов'язаних з укладанням Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб.

За результатами роботи Комісії Тимчасової адміністрації ПАТ "БАНК КАМБІО", 27 лютого 2015 року складено протокол комісії з перевірки вкладів фізичних осіб, яким встановлено наступні факти: безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ "БАНК КАМБІО" у серпні-вересні 2014 року; безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ "БАНК КАМБІО" у серпні-вересні 2014 року.

На підставі наведеного, Комісією було запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенку В.І. тимчасово обмежити здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам.

Як зазначив у запереченнях на адміністративний позов Відповідач - 1, під час перевірки комісією було встановлено, що кошти на рахунок Позивача надходили внаслідок так званого "дроблення" великого депозиту іншого клієнта з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до виписки особового рахунку ОСОБА_1 за 03 вересня 2014 року, на його поточний рахунок було перераховано грошові кошти у розмірі 10 500,00 дол. США, перераховані з депозитного рахунку іншої особи - ОСОБА_3, тобто грошові кошти були роздроблені.

Також, з матеріалів справи вбачається, що з рахунку Позивача були списані кошти в розмірі 7 000,00 дол. США 08.09.2014 року та 408,44 дол. США 12.09.2014 року на погашення заборгованості ТОВ «Омега-Фарм» з призначенням платежу «Погашення кредитної заборгованості на підставі клопотання клієнта за договором застави».

Крім того, Суд звертає увагу, що згідно п. 6.1 Договору №20-998, в разі зміни умов цього Договору, внесення змін та доповнень до цього Договору, оформляється шляхом підписання Сторонами додаткових договорів у письмовій формі в такому порядку: письмові пропозиції про внесення змін до Договору надсилається іншій Стороні листом або вручається під особливий підпис (Вкладнику чи представнику Банку); Сторона Договору зобов'язана надати письмову відповідь протягом 10 днів з дня отримання листа чи вручення пропозиції під особистий підпис; Якщо Сторона Договору не погодилась із змінами або не надала відповідь у строк передбачений пп. 6.1.2 п. 6.1 Договору, пропозиція вважається не прийнятою; Якщо Сторона договору погодилась із пропозицією, додатковий договір укладається за місцезнаходженням Банку, в письмовій формі, протягом 7 робочих днів з дня надання відповіді; Зміни до Договору вступають в дію з дня підписання додаткового договору. Всі зміни, доповнення та додатки до цього Договору, підписані обома Сторонами є його складовою і невід'ємною частиною.

Проте, як вбачається з матеріалів справи вкладником, за Договором №20-998 від 03 вересня 2014 року є ОСОБА_3, а згідно Додаткової угоди №3 від 04 вересня 2014 року вкладником є ОСОБА_1, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_3 Банк про відступлення своїх прав на корись Позивача, як відсутні в матеріалах справи докази чи пояснення від Позивача на підставі чого у нього виникло право на строковий банківський вклад, який належить ОСОБА_3 (договори укладені між Позивачем та ОСОБА_3).

Судом встановлено, що Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що у відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 ст. 38 даного Закону.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що Відповідачем - 1 надано належні докази, які підтверджують вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, як того вимагає ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, як зазначив представник Відповідача - 1 у письмових запереченнях, укладений між позивачем та ПАТ "БАНК КАМБІО" правочин також є предметом кримінального провадження № 0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ "БАНК КАМБІО" злочину, передбаченого ч. 2 ст. 264 КК України.

Таким чином, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенко В.І. зобов'язана забезпечити перевірку договорів (правочинів) укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенком В.І., правомірно не включено ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправною відмови Відповідача - 1 щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних, суд зазначає наступне.

Із системного аналізу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" слідує висновок, що єдиною підставою для включення даних про особу до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність даної особи в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників (ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI) або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників (п. 6 Положення № 14).

При цьому, Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, формує виключно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Переліку вкладників або додаткової інформації, підготовленого Уповноваженою особою Фонду.

Оскільки Позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про включення в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "БАНК КАМБІО" за рахунок Фонду є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найдоцільнішим за даних обставин.

При цьому, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що затвердження Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень, а тому вимоги щодо зобов'язання затвердити реєстр та включити позивача до зазначеного реєстру розцінюється судом як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищевказаних позовних вимог, вимога ОСОБА_1 щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо виплати грошових коштів, відповідно до процедури визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", задоволенню також не підлягає.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук