Справа № 755/4196/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/4196/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В. П. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Комарніцької Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київського міського центру зайнятості про визнання відмови в проведенні перерахунку допомоги по безробіттю незаконною, зобов'язання виплатити не донараховану допомогу по безробіттю в сумі 14744 грн. 19 коп.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у зв'язку зі звільненням 01.10.2013 р. з Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі (п. 1 ст. 40 КЗпП України) звернулася до Оболонського районного центру зайнятості для постановки на облік.

26.12.2013 р. позивач отримала статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю на підставі довідки про середню заробітну плату за квітень - серпень 2013 р. від 08.01.2014 р. № 26/01-03 (а. с. 6).

В подальшому, в результаті обміну інформацією між Державним центром зайнятості та ПФ України було виявлено розбіжності між даними довідки та інформацією, наявною у пенсійного органу, що відображено в акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 25.02.2014 р. № 228 (а. с. 78 - 79).

З метою усунення розбіжностей Українським державним університетом фінансів та міжнародної торгівлі видано довідку № 26/01-180 від 25.02.2014 р., згідно якої заробітна плата, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати за квітень - вересень 2013 року становить 14562, 05 грн. (а. с. 83).

З довідки Оболонського районного центру зайнятості № 181 від 19.01.2015 р. вбачається, що за період грудень 2013 р. - грудень 2014 р. позивач отримала загальну суму допомоги по безробіттю у розмірі 19396, 21 грн. (а. с. 22).

В той же час, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2013 р. позов ОСОБА_2 до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі про скасування рішення комісії по трудовим спорам, наказу про дисциплінарне стягнення та надбавки, стягнення витрат на послуги поштового зв'язку та вартості консультативних послуг задоволено частково.

Скасувано рішення комісії по трудових спорах Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від 25 лютого 2013 року, оформленого протоколом № 1 від 25 лютого 2013 року, винесеного за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 11 лютого 2013 року.

Скасовано наказ Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від 30 січня 2013 року за № 26-К «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_2» про оголошення ОСОБА_2 догани за порушення трудової дисципліни.

Скасовано наказ Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від 31 січня 2013 року за № 28-К «Про скасування надбавки ОСОБА_2» про скасування ОСОБА_2 надбавки за складність і напруженість в роботі, встановленої наказом ректора від 05 вересня 2008 року №827-К.

В подальшому, позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з відповідним позовом про стягнення недоотриманої надбавки за складність і напруженість в роботі, за результатами розгляду якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2014 р. стягнуто на користь ОСОБА_2 з Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі 23359, 81 грн. за період з 01.02.2013 р. по 01.10.2013 р., в тому числі 6598, 96 грн. - надбавки за напруженість.

31.07.2014 р. позивач звернулася до Оболонського РЦЗ з заявою про перерахунок допомоги по безробіттю.

Листом від 07.08.2014 р. № 24-4140 Оболонський районний центр зайнятості повідомив позивача про необхідність додаткового розслідування страхового випадку (а. с. 9).

11.09.2014 р. листом № 24-5184 Оболонський районний центр зайнятості повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку у зв'язку з тим, що довідка від 25.02.2014 р. № 26/01-180 відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-III застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

У відповідності до п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМ України від 26.09.2001 р. № 1266, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що надбавка позивача входила до системи оплати праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана надбавка не була нарахована та виплачена в шестимісячному періоді перед звільненням, колегією суддів не приймаються, зважаючи на те, що донарахований розмір надбавки за рішенням суду має вплив на розмір середньої заробітної плати позивача саме за вказаний період в бік його збільшення, а факт нарахування та виплати надбавки з одночасною сплатою роботодавцем страхових внесків є єдиною підставою для включення донарахованої суми в обрахунок допомоги по безробіттю незалежно від часу проведення таких виплат.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Помилкове зазначення у вступній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції позовних вимог, що не є предметом розгляду даної справи, а також невірне зазначення імені позивача, що виправлено ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2015 р. (а. с. 64), до неправильного вирішення спору не призвело, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок допомоги по безробіттю залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2015 р.)

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.