Справа № П/811/1514/15
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

30 червня 2015 року Справа № П/811/1514/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мирошниченка В.С.,

за участю: секретаря с/з - Озерної М.О.,

позивача - ОСОБА_2;

представника позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача -1 - не з'явився;

представника відповідача -2 - не з'явився;

представника третьої особи - не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Вітюка Анатолія Івановича, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про скасування наказу, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до УМВС України в Кіровоградській області, Вітюка А.І., третьої особи на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС в Кіровоградській області полковника міліції Вітюка А.І. від 03.03.2015 за № 83 о/с в частині призначення на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2;

- визнати неправомірними дії начальника УМВС в Кіровоградській області полковника міліції Вітюка А.І., які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу від 03.03.2015 р. за № 83 о/с в частині призначення на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2;

- зобов'язати УМВС України в Кіровоградській області здійснити нарахування та виплату на його користь грошового забезпечення з 20.03.2015 р. по теперішній час;

- визнати бездіяльність УМВС України в Кіровоградській області протиправною, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті грошового забезпечення більш ніж за один місяць;

- стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та пояснили наступне.

03.03.2015 р. позивача ознайомили з наказом УМВС в області від 25.02.2015 р. №193 «Про скорочення чисельності УМВС» без запропонування вакантних посад в підрозділах УМВС в області. На засіданні кадрової комісії 03.03.2015 р. йому було запропоновано посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Гайворонського РВ УМВС. Він неодноразово звертався до керівництва УМВС з тим, щоб його повідомили про наявність вакантних посад в підрозділах УМВС в області. Через декілька неділь він дізнався, що Вітюк А.І. видав наказ №83-о/с від 03.03.2015 р., яким без його згоди призначено дільничним інспектором міліції в Гайворонський РВ УМВС України з 25.02.2015 р.

Починаючи з 20.03.2015 р. йому не виплачується грошове забезпечення. Він був вимушений весь час користуватися і знімати гроші з кредитної картки банку. Нервові хвилювання потягли за собою необхідність лікування в медичних закладах. Вважає, що протиправними діями УМВС та колишнього начальника УМВС Вітюка А.І. йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн.

На запитання суду щодо повідомлення про видання наказу №83-о?с від 03.03.2015 р. по мобільному телефону, позивач відмовився підтвердити даний факт. Пояснив, що йому не телефонували, а начальник СКЗ УБОЗ УМВС в області ОСОБА_5 написала рапорт під тиском. Про те, що він переведений до Гайворонського РВ УМВС дізнався, коли звернувся з заявою про надання учбової відпустки, тобто 14.04.2015 р.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Пояснила, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Зазначила, що ОСОБА_2 в своїй заяві зауважив, що про оскаржуваний наказ він дізнався через декілька тижнів після його прийняття. Він був присутній на засіданні кадрової комісії 03.03.2015 р., знав про скорочення посади та призначення на іншу посаду. З позовом ОСОБА_2 звернувся не раніше 12.05.2015 р. Враховуючи присутність позивача на кадровій комісії, строк звернення до суду розпочався у нього з 04.03.2015 р. і сплинув 04.04.2015 р.

Крім того, згідно рапорту ОСОБА_5 від 17.03.2015 р. позивачу на мобільний телефон було здійснено телефонний дзвінок 10.03.2015 р. та повідомлено про необхідність прибуття до УМВС для отримання витягу з наказу, проте позивач до УМВС не прибув. Листами від 06.03.2015 р. №3/5-05 та 19.03.2015 р. №16/8-965 на адресу ОСОБА_2 направлено інформацію про призначення на посаду та витяг з наказу. Зазначені листи позивач отримувати відмовився і вони були повернуті за закінченням строків зберігання.

В судове засідання на 30.06.2015 р. представник УМВС надав клопотання про розгляд справи без участі представника УМВС України в області ( а.с.106).

Відповідачу -2 - колишньому начальнику УМВС в Кіровоградській області Вітюку А.І. направлялись повістки, але вони повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30,65,105).

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - ГУ Державної казначейської служби України в Кіровоградській області надав пояснення, в подальші судові засідання не з'являвся (а.с.31-32, 64, 72, 108).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка заступник начальника УКЗ УМВС в області ОСОБА_6 пояснив, що не був присутнім, коли в.о. начальника відділу УБОЗ ?УМВС ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_2 і повідомляв про наявність наказу №83-о/с від 03.03.2015 р. На його думку, начальник СКЗ УБОЗ УМВС України в області ОСОБА_5 як офіцер і відповідальна особа, «просто так», якби не було факту дзвінка, рапорт не написала би.

Суд заслухав пояснення позивача, його представника, представника відповідача-1, свідка, дослідив матеріали справи та дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом №83-о/с від 03.03.2015 р. майора міліції ОСОБА_2 призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції, міліції громадської безпеки Гайворонського РВ УМВС України в області з 25.02.2015 р. (а.с.17, 44).

Актом від 25.02.2015 р. зафіксовано відмову ОСОБА_2 від ознайомлення з наказом УМВС в області від 25.02.2015 р. «Про скорочення штатної чисельності УМВС», про даний наказ позивача повідомлено письмово (а.с.35,36). З наказом про скорочення штатної чисельності №193 від 25.02.2015 р. ОСОБА_2 ознайомлений 03.03.2015 р. (а.с.74-77).

На засіданні кадрової комісії (протокол №8 від 03.03.2015 р.) було прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 на посаду дільничного інспектора міліції Гайворонського РВ УМВС (а.с.53).

Листом від 06.03.2015 р. ОСОБА_2 повідомлено про його призначення на посаду дільничного інспектора міліції у Гайворонському ?РВ УМВС в області, запропоновано здійснити передачу справ за останнім місцем служби, надіслано витяг з наказу №83-о/с від 03.03.2015 р. Аналогічний лист був надісланий ОСОБА_2 19.03.2015 р. за №16/8-965, із зазначенням що розгляд його рапортів, пов'язаних з проходженням служби відноситься до компетенції безпосереднього керівництва Гайворонського РВ УМВС в області, де він призначений на посаду (а.с.38-39,41-42).

Перший та другий листи ОСОБА_2 були направлені відповідно 07.03.2015 р. та 19.03.2015 р. Повернулись листи до УМВС за закінченням встановленого терміну зберігання у поштовому відділенні зв'язку 20.04.15 р. та 22.04.2015 р. ( а.с.45,46).

Рапортом начальника СКЗ УБОЗ УМВС України в області підтверджується, що 10.03.2015 р. в.о. начальника відділу УБОЗ УМВС майор міліції ОСОБА_7 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_2 та повідомив, що наказом №83-о/с від 03.03.2015 р., останнього з 25.02.2015 р. призначено на посаду дільничного інспектора міліції Гайворонського РВ УМВС, запропоновано прибути до СКЗ УБОЗ УМВС для отримання відповідей на звернення та отримання витягів з наказів ( а.с.43).

14.04.2015 р. позивач звернувся з рапортом про надання додатково оплачуваних відпусток на ім'я начальника Гайворонського РВ УМВС ( а.с.78).

Аналіз викладених доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 знав про існування оскаржуваного наказу №83- о/с від 03.03.2015 р., отримувати відправлення УМВС в області на пошті відмовився, у зв'язку з чим вони були повернуті до УМВС. До суду з позовом він звернувся лише 15.05.2015 р., тобто з порушенням встановленого Кодексом місячного строку для звернення до суду по даній категорії спорів (а.с.2).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач із заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався, оскільки вважає строк для звернення до суду не пропущеним.

За вищезазначених підстав, адміністративний позов ОСОБА_2 залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 160,165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Вітюка Анатолія Івановича, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про скасування наказу, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд, шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено - 01.07.2015 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко