Справа № 872/2606/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № 804/9258/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року у справі № 804/9258/14 за позовом Державного підприємства "Смоли" до Дніпродзержинської об'єднаної фінансової інспекції , Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Смоли" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати протиправними пункти 2, 3, 4, 5, 6 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську про усунення порушень від 29.09.2011р. за № 27/2075, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року, які викладені в Акті від 05.09.2011 року № 04-19/11.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 року позовні вимоги задоволено в частині визнання протиправними та скасування пунктів 2,3,4,5 спірної вимоги.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 червня 2014 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року адміністративний позов Державного підприємства "Смоли" задоволено. Суд визнав протиправними та скасував пункти 2, 3, 4, 5, 6 вимоги від 29.09.2011 року за № 27/2075.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області, яка є правонаступником Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність спірних пунктів вимоги, оскільки наявність допущених позивачем порушень фінансової дисципліни встановлена під час проведеної ревізії та підтверджена належними та допустимими доказами.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану. На думку позивача, суд дійшов правильного висновку про те, що п. 2 спірної вимоги є протиправною з тих підстав, що датою набуття чинності колективного договору є дата його підписання, а не дата повідомлення органу влади про укладення такої угоди; пункт 3 вимоги не підлягає виконанню, оскільки добровільне повернення зайво виплачених коштів працівниками не залежить від волевиявлення керівника підприємства; пункт 5 вимоги є похідним від пунктів 2 та 3; пункт 4 не підлягає виконанню, оскільки судом встановлена правомірність витрат на проведення підрядних робіт на естакаді 3-4, розташованій на території ПАТ «ДніпроАЗОТ»; пункт 6 вимоги не містить посилання на норми, які порушені позивачем.

У судовому засіданні представники апелянта та позивача доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Дніпродзержинська об'єднана фінансова інспекція належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, про причини неприбуття не повідомила.

За приписами частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 25.07.2011 року по 05.09.2011 року фахівцями Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Смоли" за період 01.01.2010 року по 30.06.2011 року, за результатами якої складено Акт від 05.09.2011 року №04-19/11. Ревізією встановлені факти зайвої доплати у розмірі 10% від посадового окладу за стажування нещодавно прийнятих робітників та проведення навчання працівників підприємства на суму 4322,11 грн., зайвої виплати премії, не передбаченої колективним договором на загальну суму 36980 грн., демонтаж трубопроводів, що належать сторонньому підприємству - ПАТ "ДніпроАЗОТ", та знаходиться на його території, на суму 10039,31 грн., які виконані при відсутності договірних відносин з ПАТ "ДніпроАЗОТ" та віднесені на витрати підприємства, також перерахунки внесків до державних цільових фондів на суму 15791,53 грн., які були нараховані і перераховані на суму зайво нарахованої і виплаченої заробітної плати, та збитки у сумі 7179,98 грн., які спричинені підприємству внаслідок закупівлі у 2010 році молочних продуктів на загальну суму 115730,30 грн. без проведення тендерних процедур (т. 1 а.с. 12-16). 29 вересня 2011 року на адресу ДП «Смоли» направлена вимога № 27/2075 щодо усунення порушень, пунктом 2 якої зобов'язано в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену допомогу у розмірі 10% від посадового окладу за стажування нещодавно прийнятих робітників та проведення навчання працівників на суму 4322,11 грн., пунктом 3 - відшкодувати зайво виплачені премії, не передбачені колективним договором, на суму 36980 грн., пунктом 4 - відшкодувати вартість робіт по демонтажу трубопроводів, що належить ПАТ «ДніпроАЗОТ» на суму 10039,31 грн., пунктом 5 - провести перерахунок внесків до державних цільових фондів на суму 15791,53 грн., пунктом 6 - відшкодувати збитки у сумі 7179,98 грн. (т. 1 а.с.9-11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних пунктів вимоги, наслідком чого стало їх скасування.

Колегія суддів, здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженої постанови, відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, враховувала постанову Верховного Суду України 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, прийняту за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Так, згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2939-XII) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону № 2939-XII контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до підпункту 3.1.12 пункту 3.1 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 9 січня 2001 року № 111 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 січня 2001 року за № 37/5228 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), управління, відповідно до покладених на нього завдань, а також через підпорядковані йому контрольно-ревізійні підрозділи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, Контрольно-ревізійний відділ в м. Дніпродзержинську пред'явив ДП «Смоли» вимогу від 29.09.2011 року № 27/2075 про усунення порушень, виявлених під час ревізії, яка вказує, у тому числі, на забезпечення повернення зайво виплачених коштів шляхом внесення грошових коштів до каси закладу або утримання із заробітної плати за заявами працівників, а також відшкодування збитків.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Задовольняючи адміністративний позов та скасовуючи спірні пункти вимоги органу державного фінансового контролю, суд першої інстанції залишив наведені обставини поза увагою, внаслідок чого неправильно вирішив справу.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р. по справі № 804/9258/14 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Смоли" - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко