Справа № 490/6785/14-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/6785/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чулуп О.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправним дії відповідача щодо відмови включення сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутове забезпечення до заробітку для призначення пенсії та зобов'язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії з урахуванням відомостей про нараховану та виплачену їй матеріальну допомогу на оздоровлення, соціально-побутове забезпечення та індексації грошових доходів громадян починаючи з 07.04.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що її вимоги про включення в розрахунок пенсії середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань є законними і за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.02.2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва щодо відмови включити в розрахунок пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва № 37/1 від 29.11.2013р. про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації з 23.11.2013р. з урахуванням фактично отриманих сум. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 21.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з врахуванням інших виплат, згідно довідок від 15.11.2013 року №02.1/2-04/3217.

Однак, управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва своїм рішенням від 29.11.2013 року № 37/1 відмовило позивачці у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що матеріальна допомога не входить до складу заробітної плати державних службовців і тому не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація та матеріальна допомога входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої етапі 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України (також постанови Верховного Суду України по справах № 21-125а13 від 14.05.2013 року та № 21-97а13 від 28 травня 2013 року).

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції щодо неправомірності відмови управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва у призначенні пенсії ОСОБА_1. з урахуванням інших виплат визначених в довідках позивача.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.02.2015 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик