Справа № 2-а-4967/10
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2а-49б7/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010р. Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Мусієико Н.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» , суд, -

встановив:

21.10.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним рішення про відмову у підвищенні пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 09.07.2007р. по день ухвалення рішення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позову зазначила, що вона має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну грошову допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак всупереч вимогам законодавства призначена грошова допомога виплачувалася не в повному обсязі.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження, надав письмові заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні позову, у відповідності до ст. ст. 99,100 КАСУ.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутності, а також надав письмові заперечення в якому позов не визнав та пояснив, що згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансування виплат проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, тому на думку представника відповідача, не вбачається будь-яких порушень законодавства з боку відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка відповідно до абз.1 ч.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право статус «дитина війни», що також підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Позивачка перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни, що надає останній право на отримання пільг та державної асоціальної підтримки, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-!У від 18.11.2004р.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» за №497 від 11.04.2000р., пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України».

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, що діяла до набрання сили Законами України «Про державний бюджет України» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-У! від 28.12.2007р.) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про державний бюджет на 2010рік» не призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином при розрахунку розміру надбавки пенсії як дитині війни слід керуватися ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

До основних прав і свобод громадянина ст. 46 Конституції України, зокрема, відносить і право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншим нормативно-правовими актами.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права (сг.8 КАСУ) відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Право позивачка на отримання надбавки до пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, і обов'язок здійснення перерахунку пенсії позивачці покладено саме на відповідача.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача в подальшому нарахувати та виплачувати соціальну допомогу відповідно до рішення Конституційного Суду України №10 рп/2008 від 22.05.2008р. не підлягають задоволенню з огляду на те, що рішення суду не може прийматись, як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні неіснуючі порушення, суперечить чинному законодавству.

Згідно ч.1 ст.99 КАСУ передбачає шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інших інтересів особи. Згідно ч.5 ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк, а ст. 100 КАСУ визначає, що пропущений строк звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду.

Крім того представник відповідача надав суду заперечення в яких зазначив, що позивачці за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.5.2008р. по 10.09.2010р. було зроблено перерахунок та сплачено по о/р №131727 нараховані суми.

Таким чином судом встановлено, що Управління пенсійного фонду у Ленінському районі м. Запоріжжя повинно провести підвищення пенсії у розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 11.09.2010р. до часу звернення до суду.

Оскільки позивачу відмовлено в нарахуванні та виплаті, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що також не спростовується і відповідачем зазначені дії відповідача є протиправними та суперечать чинному законодавству, а тому права позивача підлягають захисту.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» ст.ст. 11,71,161-163,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни за період з 11 вересня 2010р. по день розгляду справи в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 11.09.2010р. по день розгляду справи в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Мусієнко