Справа № 824/1004/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1004/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.

сторони в судове засідання не зявилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом державної податкової інспекції у Глибоцькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Глибоцькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі позивач, ДПІ у Глибоцькому районі) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг в сумі 12445,06 грн. до Державного бюджету України та 6975,42 грн. до місцевого бюджету Тарашанської сільської ради.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг. Оскільки, борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Представник державної податкової інспекції у Глибоцькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області в судове засідання призначене на 24.06.2015 р. не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання призначене на 24.06.2015 р. вдруге не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується довідкою Укрпошти від 15.06.2015 р. Згідно вказаної довідки, рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до суду, оскільки адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с. 40 - 42).

Відповідно до ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відомості внесені до Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Враховуючи приписи ст.ст. 35 та 167 КАС України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, незважаючи на невручення поштового відправлення останньому з незалежних від суду причин.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи приписи ст. 122 та ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що подання позивачем клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1 (60400, Чернівецька область, Глибоцький район, с. Тарашани, РНОКПП 236578771) зареєстрований як фізична особа-підприємець 19.07.2000 р. та взятий на облік в органах державної податкової служби 07.08.2000 р. за № 6539 (а.с. 19, 24).

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст.16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем 20.01.2015 р. подано до ДПІ у Глибоцькому районі декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 р. №, в якій самостійно обчислено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (за грудень) з урахуванням залишку відємного значення та розрахунків за звітний період становить 12449,00 грн. (а.с. 10 - 11).

Як вбачається із зворотного боку облікової картки платника, за відповідачем рахувалась переплата з податку на додану вартість 3,94 грн. Таким чином, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12445,06 грн. (12449,00 грн. - 3,94 грн.) (а.с. 26 27).

07.02.2014 р. відповідачем до ДПІ у Глибоцькому районі подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2013 р. та додаток 5 до декларації Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності. У рядку 08 вказаного додатку відповідачем самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним році у сумі 79,50 грн. (а.с. 29 - 33).

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено самостійно визначені ним суми податкового зобов'язання зазначені у податковій декларації на загальну суму 196,01 грн. Вказана підтверджується зворотнім боком облікової картки та розрахунком податкового боргу по податках, зборах і обовязкових платежах.

Відповідно до п. 26.1 ст. 26 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем за порушення сплати узгодженої суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб винесено податкове повідомлення-рішення №173/1700 від 06.06.2014 р., яким застосовано штрафні санкції в сумі 39,75 грн. Вказане податкове повідомлення рішення одержане уповноважено особою відповідача 06.06.2014 р., яка підтверджується відповідною відміткою (а.с. 15).

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (56.2. ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення рішення №173/1700 від 06.06.2014 р. відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.

Таким чином, за позивачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що слачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 235,76 грн. (196,01 грн. + 39,75 грн.). Вказана обставина підтверджується зворотнім боком облікової картки платника та розрахунком податкового боргу (а.с. 16, 49).

Також відповідачем до ДПІ у Глибоцькому районі подано наступні декларації з єдиного податку фізичної особи-підприємця:

- № від 06.11.2014 р., в якій самостійно обчислена відповідачем по даній декларації сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного (податкового) періоду становить 3609,30 грн.

- № від 03.02.2015 р., в якій самостійно обчислена сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного (податкового) періоду становить 6132,57 грн.;

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 27.02.2015 р. до ДПІ у Глибоцькому районі подано уточнюючі декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2014 р., якими зменшено суму, яка підлягала перерахуванню до бюджету на суму 1680,00 грн. та 3354,91 грн. (а.с. 8-9, 12-13, 53 55, 56 - 58).

Таким чином, самостійно визначене відповідачем зобовязання з єдиного податку фізичної особи-підприємця становить 4706,96 грн. ((6132,57 грн. + 3609,30 грн.) - (1680,00 грн. + 3354,91 грн.)).

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття 129 ПК України передбачає, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пеня, визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Як вбачається із матеріалів справи, у звязку із порушенням відповідачем строків погашення узгодженого грошового зобовязання із єдиного податку з фізичних осіб позивачем нараховано пеню у розмірі 415,25 грн. Вказана обставина підтверджується зворотнім боком облікової картки платника.

Отже, за відповідачем обліковується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 5122,21 грн. (4706,96 грн. + 415,25 грн.). Вказана обставина підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 44 - 48).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 17803,03 грн. (12445,06 грн. + 235,76 грн. + 5122,21 грн.).

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач направив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №70-25 від 03.02.2015 р. про сплату податкового боргу на суму 17912,57 грн.

Дана вимога повернута до податкового органу, оскільки адресат за зазначеною адресою не проживає, що підтверджується довідкою Укрпошти від 17.02.2015 р. (а.с. 17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми "Ф" №70-25 від 03.02.2015 р., з урахуванням вимог п. 58.3 ст. 58 ПК України, вважається врученою відповідачу.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але податковий борг не був погашений відповідачем в повному обсязі, податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

У відповідності до п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, а також підтверджується матеріалами справи, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 17803,03 грн., а тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідач не надав до суду належні та допустимі докази відсутності або погашення ним в добровільному порядку податкового боргу в сумі 17803,03 грн.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 1622,45 грн. позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обгрунтовано та не надано до суду докази на підтвердження наявності податкового боргу за останнім.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 71, 86, 158, 160 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 12445,06 грн. до Державного бюджету України та 5357,97 грн. до місцевого бюджету Тарашанської сільської ради.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 30 червня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький