Справа № 813/908/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/5784/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року у справі № 813/908/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконним та скасування пункту 4 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» № 184 від 24.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для прийняття спірного наказу стало те, що старший слідчий СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС ОСОБА_4 вніс до ЄРДР завідомо неправдиві відомості про скоєння кримінального правопорушення невстановленою особою, вимагав неправомірну вигоду за непритягнення до кримінальної відповідальності та був затриманий оперативними працівниками УСБУ у Львівській області, УВБ у Львівській області ДВБ МВС України. Однак позивач, виконуючи обов'язки першого заступника начальника відділу - начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС систематично в межах своєї компетенції вживав заходи щодо профілактики порушень законності та недопущення корупційних проявів серед підлеглих працівників. Вказано, що за час виконання обов'язків першого заступника жодної інформації щодо причетності старшого слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС до вчинення корупційних діянь до позивача не надходило, підстав для проведення індивідуальних бесід не було, оскільки такий характеризувався виключно з позитивної сторони та неодноразово заохочувався керівництвом. Зазначено, що затримання старшого слідчого відбулось в період перебування позивача у відпустці, тому останній не здійснював керівництво відділенням.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року у справі № 813/908/15 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано пункт 4 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» № 184 від 24.01.2015 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції її оскаржив відповідач. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить таку скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти поданої апеляційної скарги заперечує.

Позивач просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача підтримує вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що майор міліції старший слідчий СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС ОСОБА_4 23.01.2015 року о 20.10год. був затриманий біля приміського вокзалу на вул. Городоцькій у м. Львові працівниками УСБУ у Львівській області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України в межах здійснення розслідування кримінального провадження, розпочатого 23.01.2015 року прокуратурою Львівської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.368 КК України, під час отримання неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США у громадянина ОСОБА_5 за непритягнення його до кримінальної відповідальності. При проведенні обшуку кабінету затриманого працівниками УВБ у Львівській області з відкритого поліетиленового пакету, який знаходився на підлозі у вільному доступі вилучено ряд предметів, які являються речовими доказами по різних кримінальних провадженнях та своєчасно в установленому порядку не здані до кімнати зберігання речових доказів. Однак, оскільки жодних ознак, які б надали можливість ідентифікувати дані предмети як речові докази (бірки, відтиски печаток, пакети НДЕКЦ, тощо) встановлено не було, то такі предмети вилучено для подальшого встановлення їх належності до конкретних кримінальних проваджень.

За даним фактом відповідачем проведено службове розслідування. У висновку службового розслідування вказано, що допущені майором міліції ОСОБА_4 грубі порушення службової дисципліни стали можливими через відсутність дієвого повсякденного контролю за його службовою діяльністю зі сторони керівництва слідчого відділення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС, зокрема старшого слідчого підполковника міліції ОСОБА_1, на якого було покладено виконання обов'язків першого заступника начальника відділу - начальника відділення і котрий несе персональну відповідальність дотримання дисципліни і законності, попередження корупційних діянь підпорядкованих працівників.

За наслідком проведеного службового розслідування начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийнято наказ №184 від 24.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС». Згідно з пунктом 4 вказаного наказу за відсутність дієвого повсякденного контролю за службовою діяльністю підпорядкованих працівників, зокрема суворим дотриманням діяльності підпорядкованих працівників, зокрема суворим дотриманням законності при розслідуванні кримінальних проваджень, що призвело до надзвичайної події, належним оформленням та порядком зберігання речових доказів, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на старшого слідчого Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_1, на якого було покладено виконання обов'язків першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділення накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, застосував до спірних правовідносин відповідні правові норми, не допустивши при цьому порушення норм процесуального та матеріального права.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За нормами статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність не настає у разі відсутності події чи складу дисциплінарного проступку, в тому числі вини особи рядового та начальницького складу органів податкової міліції, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи на позивача з 14.08.2014 року покладено виконання обов'язків першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

Згідно з функціональними обов'язками виконуючого обов'язки першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області такий контролює та координує діяльність слідчого відділення, сектору інформаційно-аналітичного забезпечення, режимно-секретного відділу. Зокрема організовує поточну діяльність РВ та контроль, забезпечення виконання завдань покладених на РВ. У межах компетенції проводить перевірки за фактами порушення законності та дисципліни, надзвичайних подій серед особового складу, що сталися в РВ; несе персональну відповідальність за дотримання дисципліни та законності, виконавської дисципліни, попередження корупційних діянь серед підпорядкованих працівників; організовує та контролює роботу зі зверненнями громадян в РВ, а також доступ до публічної інформації, здійснює особистий прийом громадян в РВ; ініціює проведення службових розслідувань та перевірок за фактами порушень працівниками РВ дисципліни та законності, вносить пропозиції начальнику РВ щодо притягнення до відповідальності винних осіб та усунення недоліків, тощо.

Матеріалами справи доведено, та не спростовано відповідачем, що керівництвом РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області неодноразово роз'яснювались вимоги чинного законодавства щодо запобігання та протидії корупції. Зокрема до особового складу доведено наказ ГУ МВС України у Львівській області № 2421 від 15.10.2014 року «Про притягнення до відповідальності працівників ГУМВС».

Копії долучених до матеріалів справи відомостей свідчать, що зокрема майору міліції ОСОБА_4 було доведено до відома необхідність неухильного дотримання дисципліни та законності у службовій діяльності.

Як встановлено - проступок, за результатами якого було призначене службове розслідування мав місце в неробочий час та за межами Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС. Опитані в ході службового розслідування посадові особи повідомили, що їм нічого не було відомо про наміри ОСОБА_4 отримати неправомірну вигоду за вищезазначених обставин. А тому підстав для проведення з останнім індивідуальних бесід не було.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги той факт, що згідно з наказом № 499 від 15.12.2014 року в період з 12.12.2014 року до 27.01.2015 року позивач перебував у черговій відпустці та не виконував своїх функціональних обов'язків, а отже й нести персональну відповідальність за дотримання дисципліни та законності підпорядкованими працівниками не міг.

Окрім наведеного, висновок службового розслідування не містить жодних відомостей про наявність причинного зв'язку між діями позивача, які ставляться у відповідальність позивачу та скоєним майором міліції ОСОБА_4 проступком та їх наслідками, про наявність вини позивача у відповідних діях. У висновку службового розслідування відсутня будь-яка інформація про законодавство та посадові обов'язки, які були порушені позивачем.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. А відтак, застосування до позивача дисциплінарного впливу шляхом звільнення із займаної посади, а не інших дисциплінарних стягнень має бути мотивовано.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пункту 4 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» № 184 від 24.01.2015 року не містить: аналізу тяжкості вчиненого ОСОБА_1 проступку; обставин за яких його скоєно; розміру заподіяної шкоди. У оспорюваному наказі відсутнє обґрунтування та доцільність застосування до позивача одного із видів дисциплінарного стягнення - звільнення з посади.

З урахуванням встановлених обставин справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що необхідно визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» № 184 від 24.01.2015 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року у справі № 813/908/15 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

ОСОБА_6