Справа № 826/5883/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5883/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Полякової А.О.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби (М/п "Іллічівськ") на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айташ Юкрейн" до Одеської митниці Державної фіскальної служби (М/п "Іллічівськ") про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айташ Юкрейн" звернувся до суду до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (М/п "Іллічівськ") з вимогами про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в прийнятті митної декларації №500040001/2015/003422 від 19.03.2015 р.; скасування рішення відповідача №500040001/2015/410002/2 «Про коригування митної вартості товарів» від 19.03.2015 р.; зобов'язання відповідача застосувати перший метод визначення митної вартості ввізного товару за вантажно-митною декларацією №500040001/2015/003422 від 19.03.2015 р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в прийнятті митної декларації №500040001/2015/003422 від 19.03.2015 р. та скасування рішення відповідача №500040001/2015/410002/2 «Про коригування митної вартості товарів» від 19.03.2015 р.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Айташ Юкрейн» та турецькою компанією AYTAS TARIM URUNLERI SANAVI Ve TIC A.S укладено зовнішньоекономічний контракт №01/TR від 16.12.2013 року «Про поставку суміші запашних речовин».

Для розмитнення товару, який ввозився на територію України на підставі вказаного контракту, позивачем було надано відповідачу декларацію митної вартості від 19.03.2014 року №500040001/2015/003422. Митна вартість товару у зазначеній деклараціях була визначена позивачем за основним методом (за ціною договору) у розмірі 23 760 дол. США.

Для підтвердження митної вартості товару, заявленої товариством у вказаній декларації, позивачем контролюючому митному органу було надано: зовнішньоекономічний контракт №01/TR від 16.12.2013р.; банківський платіжний документ від 13.03.2015 № (MUR) 287; прайс-лист № б/н від 02.03.2015 року; калькуляцію ціни № б/н від 06.03.2015 року; рахунок-фактуру (інвойс) 156069 від 06.03.2015 року; копія декларації країни відправлення від 12.03.2015 року №32021.

За результатами розгляду вказаних документів, поданих до митного оформлення товару, відповідачем було складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску товару від 13.09.2015 року №500040001/2015/00009 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2015 року №500040001/2015/410002/2, відповідно до якого митну вартість товару змінено за другорядним методом шляхом збільшення до 29 758,87 дол. США.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідження вимог митного законодавства, а саме положень статей 49, 51, 53, 57, 58 МК України, надає підстави стверджувати про те, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у ч.2 ст.53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, з наведених законодавчих норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митними органами рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару та винесення картки відмови у митному оформленні товару є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб'єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем на виконання вимог ст.53 МК України для здійснення митного оформлення вантажу до контролюючого митного органу було подано повний пакет документів, підтверджуючих митну вартість товару, заявлену ним у відповідній декларації.

Посилання апелянта на те, що документи, які були подані позивачем до митних органів для оформлення товару, не містять всіх відомостей, підтверджуючих заявлену ним митну вартість товару, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У своїх доводах відповідач посилається на відсутність в прайс-листі № б/н від 02.03.2015 року інформації щодо умов поставки на яких пропонується товар для продажу та на відсутність в калькуляції ціни від 06.03.2015 №б/н інформації щодо використаної сировини та її відсоткового вмісту для можливості перевірки вартісних характеристик сировини, проте чинним законодавством не передбачено обов'язку зазначення таких відомостей.

Також слід зазначити, що відомості щодо умов поставки визначені безпосередньо в контракті №01/TR від 16.12.2013 року.

Що стосується доводів апелянта про ненадання позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, то вони не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки, перелік документів встановлений ч. 3 ст.53 МКУ, подається в повному обсязі за їх наявності (згідно положень ч.3. ст. 53 МКУ). А тому, у разі відсутності певних документів, передбачених ч.3. ст. 53 МКУ, їх ненадання в повному обсязі не може кваліфікуватися як самостійна і автоматична підстава для коригування митної вартості.

Отже, аналіз наведених норм свідчить, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Таким чином, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, діючи у порушення приписів ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності оскаржуваного рішення про корегування митної вартості та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби (М/п"Іллічівськ") залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.