Справа № 442/8270/13-а
Суддя: Дубель Р. М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/8270/13-а
Провадження № 2-а/442/31/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: судді - Дубеля Р.М.

при секретарі - Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Опарівської сільської ради, з участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нечинним рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)», -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до відповідача про визнання нечинним рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)», мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником будинковолодіння по вул. Йорданській, 29 в с. Опарі Дрогобицького району. За даним будинковолодінням закріплена ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,25 га. Крім того, у його користуванні є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га в урочищі «За городи», яка межує праворуч із земельною ділянкою гр. ОСОБА_6, ліворуч - землі Опарівської сільської ради.

З метою приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд він звернувся до Опарівської сільської ради з письмовою заявою і рішенням № 120 від 16 листопада 2012 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Йорданській, 29 в с. Опарі Дрогобицького району. Відповідно до довідки, виданої Опарівською сільською радою, в його користуванні є земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

При виготовленні технічної документації, а саме кадастрового плану земельної ділянки, площа його земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд вже становила 0,2005 га, так як виявилося, що рішенням Опарівської сільської ради № 166 від 1 серпня 2013 року його земельну ділянку зменшено на якусь дорогу.

Побачивши таке становище, він не завершив процес приватизації, тому що його незаконно позбавлено частини земельної ділянки, якою він користується більше п'ятнадцяти років.

Рішення Опарівської сільської ради № 166 від 1 серпня 2013 року його, ОСОБА_1, зобов'язано «відновити дорогу, якою користувалися сусіди до даного часу і не перешкоджати доїзду сусідам». Своїм незаконним рішенням відповідач позбавляє його частини земельної ділянки, якою він користується багато років і узаконює якусь дорогу до земельних ділянок його сусідів ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка закінчується вже біля сусіда ОСОБА_5, і яка повинна слугувати їхньому доїзду зі сторони урочища «За городи» позаду їхніх будинковолодінь, в той час коли до земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства його сусідів є облаштована дорога і заїзд до їхніх будинковолодінь є із центральної дороги по вул. Йорданській. Таким чином, дана дорога закінчується тупиком біля сусіда ОСОБА_5, бо вже в нього дороги немає, ростуть дерева. На жодних планах села немає зазначено, що така дорога колись існувала, а він її незаконно переорав та користується, за що його потрібно ще й притягнути до відповідальності.

Виносячи дане рішення, Опарівська сільська рада порушила його законне право, позбавила його незаконно частини земельної ділянки.

Просить визнати нечинним рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 1 серпня 2013 року № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданська ( загороди)».

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пояснили аналогічне викладеному в позовній заяві.

Представники відповідача позову не визнали та по суті позовної заяви пояснили суду, що згідно отриманого плану забудови від 16.04.1975 року, площа земельної ділянки позивача ОСОБА_1 становить 0,15 га., яка є занесена з 1975 р. в погосподарські і поземельні книги Опарівської сільської ради. Згідно поземельної книги проводиться нарахування земельного податку (податок нараховується під ОЖБ на площу 0.15 га).

Що ж стосується земельної ділянки в розмірі 0,26 га, що передана у приватну власність ОСОБА_1 згідно сертифікату на право власності на землю серії ЛВ № 122444 від 22.01.1996 р., то ця земельна ділянка є земельною часткою (паєм) в агрофірмі «Колос» на території Опарівської сільської ради і не є спірною земельною ділянкою.

В 1989 році були надані земельні ділянки колгоспом «Колос» на землях запасу навпроти земельних ділянок ОСОБА_1 і його сусідів, працівникам колгоспу з сусідніх сіл. Ці земельні ділянки були відділені дорогою від громадян, яким були виділені плани під забудову по вул. Йорданській. Після ліквідації колгоспу земельні ділянки були вилучені від громадян, які проживали в сусідніх селах і надані громадянам колгоспу «Колос» (ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_8І, т.д.), дорога так і залишилася в користуванні громадян.

В рішенні Опарівської сільської ради № 120 від 16.11.2012 р. та в довідці про землекористування Опарівської сільської ради від 22.05.2013 р. № 27 помилково вказана площа земельної ділянки у розмірі 0,25 га замість 0,15 га, яка підлягає передачі у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Дана помилка виникла внаслідок невеликого досвіду роботи землевпорядника Опарівської сільської ради.

Тому вважають, що рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)» є законним та просять в позові відмовити.

Треті особи та представник також просять в позові відмовити, оскільки дорога по вул. Йорданській (загороди) існувала завжди. Перешкоди, які чинить їм ОСОБА_1 в користуванні даною дорогою, призводять до того, що в них відсутній нормальний заїзд до їхніх будинковолодінь.

Також просять в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв'язку із безпідставністю даного позову з наступних міркувань.

Спірним рішенням XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)» зобов'язано ОСОБА_1 відновити дорогу, якою користувалися сусіди до даного часу і не перешкоджати доїзду сусідам.

Висновком земельної комісії Опарівської сільської ради без № та дати встановлено, що дорога, що знаходиться по вул. Йорданській с. Опарі, якою користуються ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 1978 року, самовільно приєднана жителем вул. Йорданська ОСОБА_1 до своєї земельної ділянки.

Із рішення Опарівської сільської ради № 120 від 16.11.2012 р. та довідки про землекористування Опарівської сільської ради від 22.05.2013 р. № 27 вбачається, що площа земельної ділянки, яка підлягає передачі у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, становить 0,25 га.

Однак судом дані рішення та довідка не можуть братися до уваги, оскільки згідно ксерокопії книги погосподарського обліку, загальна площа земельної ділянки ОСОБА_1, яка виділена йому для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, становить 0,15 га, а не 0,25 га, як це вказує позивач.

Твердження ж позивача про те, що йому виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,26 га згідно сертифікату на право власності на землю серії ЛВ № 122444 від 22.01.1996 р., спростовується рішенням Опарівської сільської ради № 22 від 06.04.1995 р. та додатком до рішення, тобто розрахунком розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах в агрофірмі «Колос» на території Опарівської сільської Ради н/депутатів, з яких слідує, що п.63 додатку ОСОБА_1 виділено земельну ділянку (пай) в розмірі 0,28 га, що підтверджується і сертифікатом на право власності на землю (середню земельну ділянку) серії ЛВ № 122444 від 22.01.1996 р., згідно якого дану земельну ділянку передано ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Наявність спірної дороги стверджується ксерокопіями плану забудови садиби від 16.05.1975 р., збірного кадастрового плану, кадастрового плану земельної ділянки МПП «Землемір» від 2013 р., схеми розташування земельної ділянки, карт.

Таким чином, при винесенні рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)» жодним чином не порушено будь-яких законних прав позивача, дане рішення прийнято з дотриманням всіх чинних норм законодавства, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 17, 18, 86, 138, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В позові ОСОБА_1 до Опарівської сільської ради, з участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нечинним рішення XVI сесії шостого скликання Опарівської сільської ради від 1 серпня 2013 р. № 166 «Про узаконення дороги по вул. Йорданській (загороди)» відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя Р.М.Дубель