Справа № 484/4284/14-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 484/4284/14-а

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Максютенко О.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року, у справі за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про примусове видворення громадянина Грузії за межі України.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скарги з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі, так як позивач хоча і є громадянином Грузії, проте в'їхав на територію України з метою постійного проживання та без порушення правил перетину кордону.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_4 прибув в Україну 20 вересня 2011 року через МТП "Іллічівський", в приватних справах, в безвізовому порядку та став мешкати за адресою: АДРЕСА_1, з часу прибуття до Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області з питання продовження реєстрації не звертався, чим порушив правила проживання іноземних громадян на території України.

Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області 08 травня 2014 року у відношенні до ОСОБА_4 прийнято рішення про примусове повернення його за межі України. Про факт повідомлення ОСОБА_4 про прийняття вказаного рішення свідчить його розписка, та особисті пояснення в судовому засіданні.

Проте, вищезазначене рішення про примусове повернення за межі України, відповідач у встановлений строк та без поважних причин не виконав.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо відсутності правових підстав перебування громадянина Грузії ОСОБА_4 на території України та видворення його за межі України, з огляду на наступне.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України, визначені в ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судовою колегією встановлено, що ОСОБА_4 прибув на територію України 20 вересня 2011 року, через МТП «Іллічівський» з приватною метою в безвізовому порядку, проте після закінчення дозволеного терміну перебування не виїхав з України та не звернувся до міграційної служби, тобто набув статусу нелегального мігранта, внаслідок чого міграційною службою 08 травня 2014 року прийнято рішення про його примусове повернення за межі України.

З вищевикладених норм вбачається, що видворенню іноземця чи особи без громадянства у судовому порядку передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення іноземця або особи без громадянства від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що ці особи ухилятимуться від виконання такого рішення.

В даному випадку, міграційною службою прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_4, яке не оскаржено останнім в судовому порядку та без поважних причин не виконано у встановлений строк.

Крім того, згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті та ст. 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні, видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не звертався до міграційного органу з відповідною заявою про визнання його біженцем, крім того відсутні будь-які докази, що свідчать про можливу загрозу для його основних прав і свобод, у випадку повернення на територію Грузії, а тому останній не підлягає захисту.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 не звертався до міграційної служби із заявою про надання йому статусу біженця, у нього відсутні належні підстави для перебування на території України, відносно нього прийнято рішення про повернення за межі України, яке добровільно не виконане у встановлений строк, судом першої інстанцій зроблено правильний висновок про задоволення позову та примусове повернення відповідача із України.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло