Справа № 804/164/13-а (872/7079/13)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/57890/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєва Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Техкон» (далі - Товариство) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року у справі № 804/164/13-а за адміністративним позовом Товариства до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - ДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № , № від 19.12.2012 року.

На обґрунтування позову зазначило, що висновки ДПІ не відповідають дійсності, оскільки господарські операції між Товариством та ТОВ «Техпром М» були направлені на отримання прибутку та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, наявними у Товариства.

Доказів визнання договорів нікчемними ДПІ не надала, висновки, викладені в акті перевірки, є лише припущенням.

26 лютого 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов задоволено.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № , № від 19.12.2012 року визнані протиправними та скасовані.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що висновки податкового органу про те, що внаслідок відсутності товарно-транспортних накладних господарські операції з поставки товарно-матеріальних цінностей носять нереальний характер.

Товариством були надані необхідні первинні документи, що підтверджують подальше використання Товариством придбаної сировини у власній господарській діяльності.

31 жовтня 2013 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року скасована, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2011 року у справі №0417/10298/2011 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, визнані винними у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України. Встановлено, що після державної реєстрації ТОВ «Техпром М» виготовлення печатки, штампу підприємства та постановки Товариства на облік, зазначені особи отримали у своє розпорядження печатку, установчі документи товариства з метою подальшого використання їх в своїх злочинних цілях (господарських операціях).

Товариство звернулося із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та залишення без змін постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 30.11.2012 року до 6.12.2012 року ДПІ була здійснена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства щодо дотримання ним вимог податкового законодавства за господарськими операціями з ТОВ «Техпром М» за період з травня 2009 року до вересня 2010 року, за наслідками якої 7.12.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижений податок на прибуток, у розмірі 7 375 грн., а також у порушення пп. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» занижений податок на додану вартість, у розмірі 4 917 грн.

19 грудня 2012 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у розмірі 16 901,00 грн., № щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 6 146,25 грн.

Висновки апеляційного адміністративного суду про відмову у задоволенні позову обґрунтовані.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення, передбачений п.,п. 7.4, 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Заниження постачальником товару (робіт, послуг), у тому числі постачальником у ланцюгу постачання, податкових зобов'язань, порушення ним вимог законодавства щодо створення підприємства та правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту.

Платник податку не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару, у тому числі у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Лише достовірне встановлення в ході судового розгляду на підставі належних доказів факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на валові витрати та праві на податковий кредит.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що спірні суми податкового кредиту та валових витрат сформовані Товариством за здійсненими господарськими операціями з ТОВ «Техпром М», що мали місце у 3 кварталі та 4 кварталі 2009 року та 3 кварталі 2010 року на підставі договору поставки сировини № 2605 від 26.05.2009 року.

Товариством не були надані докази щодо перевезення товару (товарно-транспортні накладні).

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року (вступив в законну силу 1.12.2011 року) у справі №0417/10298/2011 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнані винними у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Вироком встановлено, що вказані особи, як організована група, спільно з ОСОБА_5 повторно створили фіктивне підприємництво - у тому числі утворили ТОВ «Техпром М» з метою здійснення незаконної діяльності із надання незаконних фінансових послуг з переводу коштів з безготівкової форми в готівкову. Після державної реєстрації ТОВ «Техпром М», виготовлення печатки, штампу підприємства та постановки Товариства на облік, зазначені особи отримали у своє розпорядження печатку, установчі документи товариства з метою подальшого використання їх в своїй діяльності.

Вироком також встановлено, що ОСОБА_5 очолював ТОВ «Техпром М», складав первинні бухгалтерські документи фіктивної (удаваної) господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що Товариством безпідставно віднесено до складу витрат та податкового кредиту кошти за договором, укладеним між Товариством та ТОВ «Техпром М».

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Техкон» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.