Справа № 127/3838/14-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3838/14-а
Провадження № 2-а/127/470/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В М, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та скасування розпорядження суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась вищевказана справа, за наслідками розгляду якої ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2014 року позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача виплатити позивачу моральну шкоду в сумі 21 308 грн. 17 коп. залишено без розгляду. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року, позов задоволено: визнано дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці про відмову у розгляді звернення від 25 січня 2014 року № 14/К-2 «Про перевищення повноважень та прийняття завідомо неправдивого рішення при призначенні пенсії за віком» неправомірними; визнано неправомірним та скасовано розпорядження ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 19145 від 07 березня 2013 року про призначення позивачу пенсії за віком.

За наслідками розгляду справи у касаційній інстанції Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, в якій звернено увагу, що суди не дослідили питання щодо наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до автоматичного розподілу судових справ дану справу було передано на розгляд судді Бойко В.М.

Судом встановлено, що позивач з 05 грудня 1997 року по 28 лютого 2013 року отримував пенсію за вислугу років, призначену йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачеві проводились перерахунки зазначеної пенсії з 01 липня 2012 року та з 01 січня 2013 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05 липня 2013 року № 532/К-12 позивачу надано роз'яснення, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 установлено проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей. Оскільки позивач отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особа офіцерського складу, тому підвищення до розміру пенсії за вищезазначеною постановою йому не проводилось.

01 березня 2013 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниці з проханням призначити (перевести) попередню пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

07 березня 2013 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниці видано розпорядження № 19145 про призначення позивачу пенсії за віком.

25 січня 2014 року позивач подав до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці заяву «Про перевищення повноважень та прийняття завідомо неправдивого рішення при призначенні пенсії за віком» за № 14/К-2

У відповідь на вказане звернення позивача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці на адресу позивача направлено лист за вих. № 14/к-2 від 10 лютого 2014 року, в якому зазначено, що відповіді на питання, аналогічні порушеним у даному зверненні, надавались позивачу за № 49/К-2 від 20 березня 2013 року та № 91/К-2 від 29 травня 2013 року. Також зазначено, що на підставі ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинстава України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

ч.1 ст. 103 КАС України встановлено, що перебіг процесуальних строк починається з наступного дня після відповідної календарної дати настання подій, з якою повязано його початок.

Пунктом 5 ч.1 ст.107 КАС України передбачено, що суддя, після одержання позовної заяви, з'ясовує, чи подано адміністративний позов в строк, встановлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки як вбачається із матеріалів позову позивач звернувся з позовом до суду 27.02.2014р., тоді як про порушення своїх прав позивачу стало відомо в 07.03 2013р. крім того суд бере до уваги, що позивач не просить суд поновити пропущений йому строк для звернення до суду, обставин, які позбавляли позивача можливості звернутись до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси суду не надано.

Керуючись ст.ст.99, 100,103,107, 159, 160, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та скасування розпорядження - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: