Справа № 2а/1270/5291/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/59968/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови.

Просила суд визнати незаконною та скасувати постанову № 33024132 від 31 травня 2012 року про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2012 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ВП № 33024132 від 31 травня 2012 року про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року апеляційну скаргу третьої особи задоволено, рішення першої інстанції скасовано. У задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-25 від 5 квітня 2012 року Відділом Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2012 року ВП № 33024132.

Позивач вважала, що у відповідача були відсутні повноваження на вчинення такої дії, оскільки на момент прийняття вимоги про сплату боргу та відкриття виконавчого провадження зі статті 106 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" були виключені частини з першої по дев'яту, які передбачали порядок прийняття та виконання вимог Пенсійного фонду щодо сплати боргу по страхових внесках.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у позові дійшов висновку, що державний виконавець відкриваючи провадження у справі діяв у межах законодавства, а відтак відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду апеляційної інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, що діяла до 1 січня 2011 року визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно підпункту 12 пункту 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2011 року внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме частини першу - дев'яту статті 106 виключено.

Відповідно до абзацу 5 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинність з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 вказаного Закону на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Отже, органи Пенсійного фонду на період до повного погашення заборгованості зі сплати страхових внесків нарахованих та/або несплачених зберегли повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, в тому числі повноваження, передбачені статтею 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень дійсно здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, до яких за пунктом 8 частини 2 статті 17 цього Закону, зокрема, відносяться рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Оскільки, недоїмка зі сплати позивачем страхових внесків виникла за період до 1 січня 2011 року, то відповідач мав право відповідно до частини 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на прийняття спірної вимоги і остання має статус виконавчого документа, а тому суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом апеляційної інстанції повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак