Справа № 822/2140/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2140/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 16.01.2015 року, № НОМЕР_2 від 16.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в сумі 2 971 980,00 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за вересень 2014 р., про що складено ОСОБА_2 перевірки від 19.12.2014р., №1705/15/32285199. На підставі ОСОБА_2 перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 16.01.2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми з податку на додану вартість у розмірі 146 920,00 грн.; № НОМЕР_1 від 16.01.2015 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 14 787,00 грн. в тому числі штрафні (фінансові) санкції в сумі 3697 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення - рішення такими, що суперечать нормам чинного законодавства та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.01.2015 року, № НОМЕР_2 від 16.01.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що складення акту перевірки №1705/15/32285199 від 19.12.2014 року та прийняття на його основі оскаржуваних податкових повідомленьрішень було здійснено відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство Славутський комбінат Будфарфор зареєстроване 07.03.2003 року в виконавчому комітеті Славутської міської ради (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії, взято на податковий облік 20.03.2003 року за №812 та перебуває на обліку в Славутській ОДПІ.

Основними видами діяльності товариства за КВЕД є: виробництво керамічних санітарно-технічних виробів (26.22.0); лісівництво та лісозаготівлі (02.01.1); одержання продукції лісового господарства (02.01.2); виробництво господарських та декоративних керамічних виробів (26.21.0); постачання пари та гарячої води (40.30.0); будівництво будівель (45.21.1).

Податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в сумі 2 971 980,00 грн., про що складено ОСОБА_2 перевірки від 19.12.2014р., №1705/15/32285199. За результатами перевірки відповідачем зроблено висновок про порушення абз. "а" п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) в зв'язку з чим завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок в банку за вересень 2014 року на 14787 грн. та абз. "б" п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010р. ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" в зв'язку з чим завищено залишок від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту вересня 2014 року на 146 920 грн. На підставі ОСОБА_2 перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 16.01.2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми з податку на додану вартість у розмірі 146 920,00 грн.; № НОМЕР_1 від 16.01.2015 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 14 787,00 грн. в тому числі штрафні (фінансові) санкції в сумі 3697 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" оскаржило їх в адміністративному порядку, однак первинна і повторна скарги залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Щодо твердження відповідача стосовно зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 146930,00 грн., суд враховує наступне.

В перевіряємий період між позивачем та ПП "Гідро - Трейд", ТОВ "Оптосан" та ТОВ "Антей Торг" було укладено ряд дилерських договорів за №7/ДД-14 від 19 грудня 2013 року, №50/ДД-14 від 19 грудня 2013 року та №03/ДД-14 від 19 грудня 2013 року відповідно.

Договори №50/ДД-14 та №03/ДД-14 за своїми умовами є ідентичними.

Відповідно до умов вказаних дилерських договорів Дилер, в порядку та на умовах цього Договору, одержує від Продавця комплекс прав і обов'язків, на підставі яких він представляє інтереси Продавця з питань: просування на ринку України продукції Продавця, визначеної в п. 13. цього Договору (надалі іменується "продукція"); здійснення від свого Імені продажу Продукції; здійснення рекламної й торговельно-посередницької діяльності, а також іншого комплексу заходів з метою реалізації й популяризації Продукції; сприяння розширенню ринків збуту Продукції.(п.1.1). 1.2. Продавець здійснює поставку Продукції на умовах цього Договору. Загальний асортимент, номенклатура, ціна Продукції, що поставляється за цим Договором, визначаються в у №1, що є невід'ємною частиною цього Договору. (1.3) "Партія поставки "- мінімальна окрема партія Продукції, що може бути поставлена Продавцем за однією адресою поставки. (1.7) Обсяг продажу Продукції визначається загальною вартістю поставки Продукції по погодженим Сторонами замовленням на поставку Продукції й здійснюється окремими партіями. (2.1) Ціна Продукції, що поставляється по цьому Договору, визначається в Специфікації №1 і містить у собі всі витрати, пов'язані з пакуванням, маркуванням і доставкою Продукції на склад Дилера. (3.1) Оплата за партію Продукції, що поставляється за цим Договором, здійснюється в розмірі її повної вартості, і перерахування Дилером безготівкових коштів на банківський рахунок Продавця, якщо інше не передбачено Договором. Умови оплати за партію Продукції, що поставляється за цим Договором, визначаються Сторонами в Додатку до цього Договору, і вказуються в замовленні на кожну окрему партію Продукції, що оформляється Продавцем і є підставою для оплати вартості партії поставки Продукції. Розрахунок за поставлену партію товару Дилер зобов'язаний здійснити не пізніше 20 (двадцять) календарних з моменту здійснення поставки. (4)

В умовах дилерського договору №7/ДД-14 зазначено, що в порядку та на умовах цього Договору, одержує від Продавця комплекс прав і обов'язків, на підставі яких він представляє інтереси Продавця з питань: просування на ринку України продукції Продавця, визначеної в п. 13. цього Договору (надалі іменується "продукція"); здійснення від свого Імені продажу Продукції; здійснення рекламної й торговельно-посередницької діяльності, а також іншого комплексу заходів з метою реалізації й популяризації Продукції; сприяння розширенню ринків збуту Продукції.(п.1.1). 1.2. Продавець здійснює поставку Продукції на умовах цього Договору. Загальний асортимент, номенклатура, ціна Продукції, що поставляється за цим Договором, визначаються в у №1, що є невід'ємною частиною цього Договору. (1.3) "Партія поставки "- окрема партія Продукції, що може бути поставлена Продавцем за однією адресою поставки. Мінімальна партія поставки визначається в залежності від загальної вартості продукції і не може бути меншою 70000,00 грн. включаючи ПДВ (1.8) Обсяг продажу Продукції визначається загальною вартістю поставки Продукції по погодженим Сторонами замовленням на поставку Продукції й здійснюється окремими партіями. (2.1) Ціна Продукції, що поставляється по цьому Договору, визначається в Специфікації №1 №2 №3 №4 №5 і містить у собі всі витрати, пов'язані з пакуванням, маркуванням і доставкою Продукції. (3.1) Оплата за партію Продукції, що поставляється за цим Договором, здійснюється в розмірі її повної вартості, і перерахування Дилером безготівкових коштів на банківський рахунок Продавця, якщо інше не передбачено Договором. Оплата за партію Продукції, що поставляється за цим Договором, реалізується Дилером на підставі, погодженого Продавцем щотижневого замовлення, шляхом здійснення попередньої оплати за Продукцію в строк не пізніше, ніж за 3 (три) банківських дні до дати поставки. Умови оплати за партію Продукції, що поставляється за цим Договором, визначаються Сторонами в Додатку до цього Договору, і вказуються в замовленні на кожну окрему партію Продукції, що оформляється Продавцем і є підставою для оплати вартості партії поставки Продукції.(4)

17 березня 2014 року між ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" та ТОВ "Гідро -Трейд" укладено додаткову угоду №3 до дилерського договору №7ДД-14 від 19 грудня 2013 року з метою якісного представлення Продукції виробництва Продавця на торговельних площах дилера, керуючись пунктом 5.2.8 Договору, сторони дійшли згоди щодо поставки Дилеру торговельного обладнання визначеного угодою.

На підтвердження отримання послуг ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" від вказаних контрагентів надано: ОСОБА_2 прийому передачі маркетингових послуг (мотиваційної виплати) за дилерським договором №7/ДД-14 від 30 вересня 2014 року на загальну суму 412513,76 грн. в тому числі ПДВ 68752,29 грн. (а.с.73), податкову накладну від 30.09.2014 року №300904 (а.с. 74) за операціями з ПП "Гідро Трейд"; ОСОБА_2 прийому передачі маркетингових послуг (мотиваційної виплати) за дилерським договором №50/ДД-14 від 30 вересня 2014 року на загальну суму 203451,06 грн. в тому числі ПДВ 40690,21 грн. (а.с.85), податкову накладну від 30.09.2014 року №74 (а.с. 86) за операціями з ТОВ "Оптосан"; ОСОБА_2 прийому передачі маркетингових послуг (мотиваційної виплати) за дилерським договором №03/ДД-14 від 30 вересня 2014 року на загальну суму 224864,26 грн. в тому числі ПДВ 37477,38 грн.(а.с.97), податкову накладну від 30.09.2014 року №289 (а.с. 98) за операціями з ТОВ "Антей Торг".

Суд не бере до уваги твердження відповідача, що номенклатура наданих послуг відображена у податковій накладній №300904 від 30.09.2014 року невірно через зазначення іншого періоду - 2 кв. 2014 року, оскільки оглядом вказаної накладної встановлено, що в графі "З" номенклатура послуг "маркетингові послуги у просуванні продукції виробленої ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" за З кв. 2014р."

Не знаходить свого підтвердження висновок податкового органу щодо порядку оплати згідно дилерського договору №50/ДД-14 від 19 грудня 2013 року з ТОВ "Оптосан" та дилерського договору №03/ДД-14 від 19 грудня 2013 року із ТОВ "Антей Торг", оскільки відповідно до умов договорів із вказаними контрагентами оплата за партію Продукції що поставляється за цим Договором, здійснюється в розмірі її вартості, шляхом перерахування Дилером безготівкових коштів на банківський рахунок Продавця, якщо інше не передбачено цим Договором. Умови оплати за партію Продукції; що поставляється за цим Договором, визначаються Сторонами в Додатку №2 до цього Договору; і вказуються в замовленні на кожну окрему партію Продукції що оформляється Продавцем і є підставою для оплати вартості партії поставки Продукції. Розрахунок за поставлену партію товару Дилер зобов'язаний здійснити не пізніше 20 (двадцять) календарних днів з моменту здійснення поставки. Відповідно до Додатку №2 до дилерського договору №50/ДД-14 від 19 грудня 2013 року з ТОВ "Оптосан" та Додатку №2 до дилерського договору №03/ДД-14 від 19 грудня 2013 року із ТОВ "Антей Торг" розрахунок за поставлену партію товару Покупець зобов'язаний здійснити не пізніше 20 (двадцять) календарних днів з моменту здійснення поставки".

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує Факт постачання послуг платником податку.

Статтею 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують фати здійснення господарських операцій.

Частиною 2 статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу Ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення підприємствами у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. № 168/704.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Керівник підприємства, установи забезпечує Фіксування Фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Відповідно до п. 5 ст. 8 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологією обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Суд критично сприймає твердження відповідача щодо факту здійснення господарських операцій, та обсягу щомісячних мотиваційних виплат поряд із щоквартальними виплатами та відображеними їх в акті прийому-передачі маркетингових послуг.

З пояснень представника позивача встановлено, що при оформленні документів, що засвідчують факт постачання послуг сторони керувались ЗУ "Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджена наказом МФУ від 24.05.1995 р. №88та договірними умови, оскільки розмір мотиваційних виплат напряму залежить від виконання квартального плану (пп. «в» п.9.2.1. дилерського договору №50/ДД-14 від 19 грудня 2013 року з ТОВ "Оптосан" та дилерського договору №03/ДД-14 від 19 грудня 2013 року із ТОВ "Антей Торг").

Відповідно до п. 1 ст. 67 ГК України відносини Товариства з іншими суб'єктами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі господарських договорів.

Згідно з принципом свободи договору, закріпленим ст. 62 ЦК України та п. 2 ст. 67 ГК України, суб'єкти господарювання вільні у виборі контрагента, предмету договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, з урахуванням звичаїв ділового обігу та вимог розумності та справедливості. Дана норма законодавства надає право Товариству укладати будь-які необхідні йому договори для досягнення мети своєї діяльності. Слід зауважити, що Договір не є первинним документом, адже він свідчить про намір вчинити які-небудь дії, але не підтверджує факт їх здійснення.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, якщо сторонами визначено умовами договору складання первинного документу - ОСОБА_2 прийому-передачі маркетингових послуг (мотиваційної виплати) один раз в квартал, то такий порядок складання первинного документу не суперечить вимогам ЦК України та ГК України, а також іншим чинним нормативним актам, що регулюють порядок складання первинних документів.

У судовому засіданні представник відповідача надав витяг із реєстру стосовно податкової накладної №300904 від 30.09.2014 року, що була виписана ПП "Гідро Трейд" і містить розбіжність із оригіналом податкової накладної №300904 від 30.09.2014 року в частині періоду надання послуг.

Згідно з п. 2 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року, №10 "Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», у редакції що діяла у вересні 2014 року (надалі - Наказ № 10) податкова накладна та додатки до неї складаються та надаються за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

1) у паперовому вигляді або

2) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача надав пояснення відповідно до яких, до 01 січня 2015 року ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" використовував і вимагав від своїх постачальників податкові накладні виключно у паперовому вигляді.

Згідно із Наказом №10, у випадку складання податкової накладної в паперовому вигляді вона заповнюється за встановленою формою шляхом:

або видруковування такої форми з подальшим заповненням її платником податку на додану вартість розбірливим почерком ручкою з чорнилом (пастою) синього або чорного кольору без підчисток і виправлень тексту та цифрових даних;

або заповнення її в електронному вигляді з подальшим видруковуванням. Друкована податкова накладна може бути як з клітинками, так і без них;

Згідно із п. 6. Наказу № 10 податкова накладна складається у двох примірниках.

У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. При цьому у верхній лівій частині податкової накладної робляться відповідні помітки (потрібне виділяється поміткою "X").

Як вбачається судом із поміток в оригіналі податкової накладної №300904 від 30.09.2014 року, ПП "Гідро Трейд" було обрано шлях надання податкової накладної саме в паперовому вигляді, про що свідчить відповідна помітка в лівому куті податкової накладної.

Крім того, згідно із п. 7 наказу №10, податкові накладні, які відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України та/або які складаються в електронній формі, підлягають реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому у верхній лівій частині податкової накладної робиться відповідна помітка «X».

Отже, суд вважає, що податкова накладна №300904 від 30.09.2014 року, що була виписана ПП "Гідро Трейд" є такою, що відповідає вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України та, відповідно, підлягала реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Факт реєстрації податкової накладної №300904 від 30.09.2014 року підтверджується витягом із Єдиного реєстру податкових накладних, що отриманий в електронній формі на запит ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" та наявна в матеріалах справи.

Суд звертає увагу на те, що згідно із п.8 Наказу № 10 податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Зважаючи на вищенаведене податкова накладна №300904 від 30.09.2014 року, була виписана ПП "Гідро Трейд" та передана ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" в паперовому вигляді у оригіналі, оскільки паперовий вигляд податкової накладної передбачений чинним законодавством.

Також, суд не погоджується з висновком податкового органу невірного визначення виду цивільно - правового договору по контрагентам ПП "Гідро Трейд", ТОВ "Оптосан" та ТОВ "Антей Торг".

Відповідно до пп. "и" п. 201.1 ПК України, один з обов'язкових реквізитів податкової накладної визначено - реквізит "Вид цивільно-правового договору".

В розділі III "Окремі види зобов'язань" книги 5 ЦК України містяться договори, класифіковані за економічною суттю договірних зобов'язань. Тобто йдеться про договір поставки, купівлі-продажу, міни, позики, оренди, комісії і т. д. і при цьому ЦК України не містить такого виду цивільно-правового договору як "дилерський договір".

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" визначив у податкових накладних вид договору за предметом, а не за назвою договору.

Крім того, суд зауважує, що порівнявши норми ЦК України визначення договору поставки із предметом договорів, укладених кожен окремо між ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" та ПП "Гідро-Трейд", ТОВ "Оптосан", ТОВ "Антей Торг", стає очевидним, що із всіх зазначених в ЦК України видів зобов'язань, саме договір поставки найбільше відповідає економічній суті договірних відносин між вказаними контрагентами.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення від 16.01.2015 року № ґрунтується на безпідставних висновках податкового органу та винесене з порушенням законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Щодо твердження відповідача стосовно завищення бюджетного відшкодування за вересень 2014 року з податку на додану вартість у розмірі 14787,00 грн., суд враховує наступне.

Між позивачем та ТОВ "Маргарет Вест" укладено договори про надання послуг №23/06/СБФ від 23.06.2014 року та №25/06/СБВ від 25.06.2014 року. Відповідно до умов вказаних договорів Підрядник зобов'язується за замовленням Замовника виконувати, Замовник зобов'язується приймати і оплатити наступні послуги: послуги гідронинамічне очищення технологічних резервуарів.

Сума договору №23/06/СБФ від 23.06.2014 року згідно договірної ціни складає: 51499,42 грн. у тому числі ПДВ 8583,24 грн.(3.1) Замовник здійснює 50% попередньої оплати Підряднику від суми договору, залишок суми сплачується підряднику після підписання актів виконаних робіт.(3.2)

На виконання вказаного договору позивачем надано акт№24 приймання виконаних робіт за серпень 2014 року від 07.08.2014 року (а.с.104-106), податкову накладну №19 від 07.08.2014 року та податкову накладну №20 від 15.07.2014 року.

Сума договору №25/06/СБВ від 25.06.2014 року згідно кошторису складає:125945,94 грн. у тому числі ПДВ 20990,99 грн.(3.1) Замовник здійснює 50% попередньої оплати Підряднику від суми договору, залишок суми сплачується підряднику після підписання актів виконаних робіт.(3.2)

На виконання вказаного договору позивачем надано акт б/н приймання виконаних робіт за серпень 2014 року від 07.08.2014 року (а.с.112-115), податкову накладну №20 від 07.08.2014 року та податкову накладну №21 від 15.07.2014 року на загальну суму 125945,94 грн.

Оглядом вказаних документів, можна зробити висновок, що розмір оплати за вказаними договорами відповідає загальній сумі, яка провадиться на умовах 50% передплати зазначеної в умовах до договорів. Наведене свідчить про виконання відповідних умов договору.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України до обов'язкових реквізитів податкової накладної відноситься такий реквізит, як - опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підставою для висновку податкового органу про завищення бюджетного відшкодування за вересень 2014 року слугували твердження про невірне відображення кількості (обсягу) наданих послуг.

Суд критично сприймає таке твердження податкового органу, оскільки ПК України не конкретизує вимог щодо зазначення кількості та обсягу послуг у випадку здійснення передоплати та у випадку якщо замовлена тільки одна послуга. Наказом Державної податкової служби України № 10 від 14.01.2014 року (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено форму податкової накладної та порядок її заповнення, проте названий порядок також не містить чітких вимог щодо порядку заповнення такої графи, як "кількість (об'єм, обсяг)".

Згідно п. 201.6, п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суну коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", факти здійснення господарських операцій (в тому рахунку з постачання товарів) фіксуються у первинних документах, котрі є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Пункт 44.1. ст. 44 ПК України передбачає, що платники податків зобов'язані, для цілей оподаткування, вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або задаткових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Отже, суд вважає, що податковий орган неправомірно позбавив ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" права на включення до бюджетного відшкодування суми в розмірі 14787,10 грн., безпідставно виніс податкове повідомлення - рішення від 16.01.2015 року №151501, а відтак воно підлягає скасуванню.

Відтак, судом встановлений рух активів позивача під час здійснення господарських операцій з контрагентами протягом перевіряємого періоду. Реальність господарських взаємовідносин підтверджуються первинними документами, оформленими належним чином.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані будь-якими належними доказами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на це, відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірність оскаржених податкових повідомлень - рішень, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16.01.2015 року № форми "В1" та № НОМЕР_2 форми "В4".

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" судовий збір в сумі 403,89 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1