Справа № 826/11197/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз'ясненні судового рішення

25 червня 2015 року м. Київ № 826/11197/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Мазур А.С., суддів: Бояринцевої М.А., Літвінової А.В., при секретарі Швед В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління державної охорони України про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року в адміністративній справі № 826/11197/15

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

голови громадської організації "Союз Матерів "Захист" Курамшиної Надії Маріусівни,

ОСОБА_4

до Київської міської державної адміністрації,

Управління державної охорони України,

Міністерства внутрішніх справ України,

Адміністрації Президента України

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, голова громадської організації "Союз Матерів "Захист" Курамшина Надія Маріусівна, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Київської міської державної адміністрації, Управління державної охорони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Президента України, в якому просять: зобов'язати відповідачів усунути обмеження у реалізації права позивачів на мирні зібрання біля будівлі Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11); визнати дії відповідачів протиправними щодо порушення конституційних прав позивачів, зокрема, права на мирні зібрання за адресою: м. Київ, вул. Банкова,11, згідно поданих позивачами повідомлень.

17 червня 2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва винесено постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Управління державної охорони України усунути обмеження у реалізації прав ОСОБА_1, ОСОБА_2, голови Громадської організації "Союз Матерів "Захист" Курамшиної Надії Маріусівни, ОСОБА_4 на мирні зібрання біля будівлі Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11) з урахуванням статей 1, 9 Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", в іншій частині позовних вимог відмовлено.

23.06.2015 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява Управління державної охорони України про роз'яснення судового рішення від 17 червня 2015 року, розгляд якої ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року призначено на 25.06.2015.

У судовому засіданні представник Управління державної охорони України підтримав подану заяву та зазначив, що є незрозумілим, які саме дії необхідно вчинити (вчиняти) військовослужбовцям Управління державної охорони України на виконання ухваленого рішення.

Представник Адміністрації Президента України підтримала заяву про роз'яснення судового рішення від 17 червня 2015 року та вказала, що з рішення суду не є зрозумілим, чи мають право позивачі знаходитись у приміщенні по вулиці Банкова, 11 та біля Будинку з химерами по вул. Банкова, 10, тощо.

Позивач Курамшина Н.М. проти заяви Управління державної охорони України заперечила та вказала, що відповідно до поданого нею повідомлення про проведення мирних зборів до Київської міської державної адміністрації, місцем проведення зазначеної акції вказувалась адреса м. Київ, вул. Банкова, 11 біля паркану Адміністрації Президента України.

Зазначене не перешкоджає виконанню Управлінням державної охорони України своїх функцій, визначених Законом України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб".

Позивач ОСОБА_1 також заперечив проти роз'яснення рішення суду з підстав того, що мирні зібрання проводяться тільки біля паркану по вулиці Банкова, 11.

Позивач ОСОБА_4 підтримав позицію, викладену іншими позивачами.

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києві від 17 червня 2015 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України суд приймає постанову іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

При цьому, згідно положень ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова складається з: 1) вступної частини із зазначенням: дати, часу та місця її прийняття; найменування адміністративного суду, прізвищ та ініціалів судді (суддів) і секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; предмета адміністративного позову; 2) описової частини із зазначенням: короткого змісту позовних вимог і позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення адміністративного позову або про відмову в його задоволенні повністю чи частково; висновку суду по суті вимог; розподілу судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Як вбачається з поданої заяви, Управлінню державної охорони України є незрозумілою мотивувальна частина рішення, що викликає труднощі у виконанні її резолютивної частини.

Так, Управління державної охорони України, звертаючись до суду із вказаною заявою, посилається на те, що у мотивувальній частині постанови суд дійшов висновку про доведення факту обмеження фактичної можливості проведення мирної акції біля будівлі Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11).

При цьому заявник вказує на те, що з оглянутих у судовому засіданні фото та відео матеріалів неможливо дійти об'єктивного висновку про обмеження прав позивача на проведення мирної акції, на думку заявника, надані відеозаписи не доводять факту будь-якого перешкоджання з боку військовослужбовців Управління державної охорони України, які б свідчили про обмеження права позивачів на мирні акції.

Посилаючись на вищевикладене, заявник зазначає, що в мотивувальній частині постанови не зазначено, в який спосіб військовослужбовці Управління державної охорони України обмежують право позивачів на такі зібрання, тому заявнику не є зрозумілим, які конкретно дії необхідно вчинити, щоб усунути такі обмеження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Частиною другою вказаної статті КАС України передбачено, що подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналізуючи наведену правову норму, суд зазначає, що роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, визначений ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства роз'ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи, які ведуть до труднощів при їх виконанні, чого в даному випадку не має, оскільки постанова суду викладена доступною, зрозумілою мовою, і не потребує додаткових роз'яснень.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Як зазначено у п.19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У свою чергу, в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі 826/11197/15 зазначено, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", державна охорона органів державної влади України та посадових осіб це система організаційно-правових, режимних, оперативно-розшукових, інженерно-технічних та інших заходів, які здійснюються спеціально уповноваженими державними органами з метою забезпечення нормального функціонування органів державної влади України, безпеки посадових осіб та об'єктів, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 9 даного Закону, державна охорона здійснюється щодо будинків, де працюють Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, споруд і спеціальних транспортних засобів, що перебувають в їх користуванні, інших місць постійного і тимчасового перебування осіб, які охороняються відповідно до цього Закону, важливих державних об'єктів та прилеглих до них територій і акваторій, визначених Президентом України.

Виходячи з системного аналізу норм Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», суд зазначає, що здійснення охорони - це сукупність заходів та дій Управління державної охорони України щодо забезпечення нормального функціонування об'єктів охорони та їхньої безпеки.

Отже Управління державної охорони України має здійснювати свої повноваження у межах та спосіб, визначений Законом України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», проте не порушуючи конституційне право громадян на мирні зібрання.

Крім того, суд вважає, що викладені в заяві доводи, свідчать про фактичну незгоду заявника з судовим рішенням, що є підставою для його оскарження в передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України порядку, із викладенням таких обґрунтувань в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, зважаючи на раціональні критерії визначення доцільності роз'яснення судового рішення, суд дійшов висновку про зрозумілість і обґрунтованість постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі 826/11197/15, та, відповідно відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення.

Керуючись вимогами статей 170, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі № 826/11197/15 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Згідно ч. 6 ст. 170 КАС України ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді: М.А. Бояринцева

А.В. Літвінова

Повний текст ухвали складено та підписано 25.06.2015