Справа № 805/1296/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1296/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р. Справа № 805/1296/15-а

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка»

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка» про стягнення заборгованості у сумі 5 964,83 грн (а.с. 3-6).

Як зазначив позивач у наданому позові, заборгованість відповідача утворилась у зв’язку із несплатою штрафних санкцій, застосованих рішенням Фонду про повернення коштів та застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зав’язку із тимчасовою втратою працездатності № 28 від 12 червня 2014 року на суму 5 378,94 грн та рішенням про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів фонду № 33 від 2 липня 2014 року на суму 585,89 грн.

Крім того, згідно з наданим відповідачем звітом за формою Ф4-ФСС з ТВП за І півріччя 2014 року у нього вбачається заборгованість в сумі 5 378,94 грн.

Відповідно до звіту за 9 місяців 2014 року за формою Ф4-ФСС з ТВП відповідачем самостійно вказана заборгованість перед Фондом у сумі 5 964,83 грн.

Отже, дана сума заборгованості є узгодженою, оскільки відповідачем вона відображена у звіті. На даний момент ця заборгованість не погашена.

Представник позивача до суду не з’явився, про дату час та місце судового засідання відділення фонду повідомлялось судом належним чином, 6 травня 2015 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без участі представника фонду (а.с. 25).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання товариство повідомлялось належним чином. Причини неявки представника суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Працівниками позивача проведено планову документальну перевірку відповідача з питань дотримання порядку використання коштів Фонду, направлених на виплату допомоги та надання соціальних послуг застрахованим особам за період з 1 січня 2012 року по 1 квітня 2014 року, за наслідком проведення якої складений акт № 183 від 10 червня 2014 року (а.с. 7-9).

Згідно викладеного в акті, в ході проведення перевірки позивачем встановлено порушення порядку використання коштів Фонду в сумі 3 585,96 грн.

12 червня 2014 року на підставі вказаного акту Фондом прийнято рішення № 28 на загальну суму фінансових (штрафних) санкцій 5 378,94 грн, яким відповідача зобов’язано перерахувати суму неправомірно витрачених страхових коштів за період з 1 січня 2011 року в розмірі 3 585,96 грн та застосовано штраф у розмірі 50 % від суми неправомірно витрачених страхових коштів за період після 1 січня 2011 року в розмірі 1 792,98 грн. (а.с. 10).

Відповідачем зазначене рішення отримано нарочно 13 червня 2014 року (зв. бік а.с. 10).

2 липня 2014 року позивачем прийнято рішення № 33, яким до відповідача за несвоєчасне повернення коштів згідно рішення № 28 від 12 червня 2014 року застосовані штрафні санкції в сумі 537,89 грн та пеня в сумі 48,00 грн (а.с. 12).

Наведене рішення отримано відповідачем нарочно 11 липня 2014 року (а.с. 12).

Звіт за пів року звіту по формі Ф 4-ФСС з ТВП по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, за І півріччя 2014 року самостійно зазначив суму простроченої заборгованості за страхувальником у розмірі 5 378,94 грн, яка підлягає перерахуванню за результатами перевірок (а.с. 17).

Відповідно до звіту відповідача за формою Ф 4-ФСС з ТВП по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, за 9 місяців 2014 року товариство самостійно зазначило суму простроченої заборгованості у розмірі 5 964,83 грн, яка підлягає перерахуванню за результатами перевірок (а.с. 16)

Таким чином, спірна сума заборгованості є узгодженою з ТОВ «Маріоніка», оскільки відповідач відобразив її у звіті за 9 місяців 2014 року.

Сума заборгованості у добровільному порядку у встановлений законом строк та до теперішнього часу відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин, відносини, що склалися між сторонами, регулювались Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням” № 2240-ІІІ від 18 січня 2001 року (далі – Закон № 2240-ІІІ ), що був чинний на той час (втратив чинність 29 грудня 2014 року).

Статтею 9 Закону № 2240-ІІІ визначено, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Тобто, позивач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України № 2240-ІІІ , платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхувальники та застраховані особи, які зобов'язані нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 2240-ІІІ страхувальник зобов'язаний, зокрема:

3) надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону;

4) вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів;

5) допускати посадових осіб органів Фонду, органу державного нагляду, інших контролюючих органів до перевірок правильності обчислення та сплати страхових внесків, використання страхових коштів, надавати їм необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок.

Згідно ч. 1 ст. 50 вищевказаного Закону матеріальне забезпечення та соціальні послуги призначаються та надаються застрахованим особам за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 28 цього Закону, страховик має право здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Порядок проведення перевірок Фондом визначений Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року № 29 (далі – Інструкції № 29).

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 29 за матеріалами акта перевірки та результатами розгляду заперечень страхувальника (за їх наявності) керівник органу Фонду або його заступник приймає рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до страхувальника відповідно до Закону № 2240-ІІІ .

Частиною 2 ст. 22 Закону № 2240-ІІІ передбачено зобов’язання страхувальника та інших отримувачів коштів Фонду у десятиденний строк після отримання рішення органу Фонду про повернення коштів перерахувати страхові кошти, використані з порушенням встановленого порядку використання, а також фінансові санкції, визначені у статті 30 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 30 Закону № 2240-ІІІ страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Згідно з пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 30 Закону № 2240-ІІІ за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до ч. 1 ст. 21 та ст.. 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Прийняті позивачем рішення Фонду про повернення коштів та застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зав’язку із тимчасовою втратою працездатності № 28 від 12 червня 2014 року на суму 5 378,94 грн та рішенням про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів фонду № 33 від 2 липня 2014 року на суму 585,89 грн відповідачем не оскаржувалися, втім визначені в них суми страхових коштів та фінансових санкції у встановлені законодавством строки не сплачені.

Частиною 3 ст. 30 Закону № 2240-ІІІ передбачено, що своєчасно не сплачені та не відшкодовані страхові кошти відповідно до ч. 1 ст. 21 та ст. 22 цього Закону і фінансові санкції, передбачені частиною першою цієї статті, стягуються із страхувальника, іншого отримувача коштів Фонду у дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 71, 94, 159-164, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка» про стягнення заборгованості у сумі 5 964,83 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка» (ЄДРПОУ 21955772) на користь Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (код ЄДРПОУ 21955772) заборгованість у сумі 5 964 (п’ять тисяч дев’ятсот шістдесят чотири) гривні 83 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. В порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.