Справа № 2-а-59/11
Суддя: Тарасенко О. В.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-59/2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2011 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Карнаух В.В.

за участю : позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в залі № 5 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці там соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради про визнання відмови в перерахунку допомоги неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради (далі Управління), яким просить зобовязати Управління праці там соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради зобовязати зробити перерахунок допомоги по догляду за дитиною і зобовязати провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року, а також стягнути на її користь заборгованість по допомозі.

В обґрунтування вказує, що перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту виконкому, та отримувала від відповідача соціальну допомогу по догляду за дитиною донькою Ельмірою, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення трирічного віку.

З 09.07.2007 року по 01.01.2008 року вона отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, загалом вона отримала 809,10 грн.. Відповідач нарахував їй розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вірно, тому що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмита ст. 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованнямдопомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. На момент призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку прожитковий мінімум становив з 01 січня 2007 року 434,0 грн., з 01 квітня 463,0 грн., з 01 жовтня 470,0 грн.

Тому за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року недоотримала допомоги у розмірі 1989,90 грн. (2799 грн., які повинні виплатити 809,10 грн. фактично сплачених = 1989,90 грн.). Вона письмово звернулася до відповідача, який 19.06.2009 року відмовив їй в перерахунку допомоги, тому просить зобовязати відповідача провести перерахунок, та виплатити недоплачені суми допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі , про порушення своїх прав дізналася з листа Управління праці та соціального захисту населення.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що - позивачем порушено строк позовної давності, так як відповідно до п.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007, на яке посилається позивач, було оприлюднене і набрало силу з 09.07.2007, тобто на момент звернення позивача до суду пройшло більше року. Крім того, рішення Конституційного суду набрало силу з 09.07.2007, не має зворотної сили та його дія втратила силу 31.12.2007. Тому, недоцільно посилатися лише на вищевказане рішення Конституційного Суду України для опротестування виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 по 01.01.2008. Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради надавало допомогу відповідно до ст.15 та п.3 розділу VІІІ Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми. Рішенням Конституційного Суду України від -9 липня 2007 року № 6-рп/2 визнано неконституційним абзац третій частини другої статті 56 щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімум, встановленого для працездатних осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України та пункт 7 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статей 41,43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та Витратами, зумовленими народженням та похованням" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного_віку. Згідно з ч.2 ст.95 Конституції України визначено, що виключно Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тобто, норми, введені законами "Про Державний бюджет України на 2007 рік" є пріоритетними відносно інших законодавчих актів та діють протягом бюджетного року. Виходячи з положень Конституції України, з урахуванням фінансових можливостей держави, закони України "Про Державний бюджет України" кожного року визначають розмір соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином вимоги позивача стосовно перерахунку одноразової допомоги по догляду за дитиною не відповідають законодавству і в позові необхідно відмовити.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази суд вважає, що в позові необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено з довідки Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівскої районної у місті ради від 19.06.2009 р., що позивачу проводиться виплата допомоги по догляду за донькою, до досягнення ним трирічного віку 3 травня 2007 року по березня 2009 року (а.с.3).

На звернення позивача відповідач листом від 19.06.2009 р. розяснив позивачу порядок призначення допомоги. (а.с.6).

Згідно ст.15 ч.1 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, яким регулюються спірні правовідносини між сторонами - допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років встановлено ст.62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рікта становить: з 01 січня 2007 року 434,0 грн., з 01 квітня 463 грн., з 01 жовтня 470 грн.

Відповідно до ст.71 п.7 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рікбуло призупинено дію ст.15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, та ч. 2 абзац 3 ст.56 вказаного Закону було встановлено обмеження суми допомоги, яка встановлена в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб.

Але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів про соціальні гарантії громадян, визнано такими, що не відповідають Конституції України ст.56 та п.7 ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік.

Оскільки ст.15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми передбачено виплату допомоги в розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років встановленому законом. То посилання відповідача на норми ст.ст.56, 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рікякі визнано неконституційними суд вважає незаконними, як і посилання на норми Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р, оскільки право позивача на допомогу в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановлено Законом, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст.92 п.1 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлено ст.62 Закону України Про державний бюджет на 2007 рікта становить: з 01 січня 2007 року 434,0 грн., з 01 квітня 463 грн., з 01 жовтня 470 грн.

Разом з тим Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 набрало законної сили з 09.07.2007 р., тому за вказаний період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. судом встановлено, що позивач отримувала допомогу в меншому розмірі ніж передбачено законодавством, а у відповідача був обовязок нараховувати допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Тому згідно ст.2, 11, 162 КАС України відповідач повинен був призначити, до нарахувати і виплатити позивачу недоотриману нею за період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року включно, державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, отже відповідач повинен був зробити перерахунок допомоги по догляду за дитиною в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Статтею 99 КАС України (яка була чинна в редакції на час звернення позивача до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку , встановленому цим Кодексом.

В своїх запереченнях представник відповідача наполягає на відмові в задоволенні в позові в звязку з пропуском строку позовної давності, в той час як позивач вважає, що строк позовної давності повинен відраховуватися з дня отримання відповіді Управління праці та соціального захисту, тобто 19.06.2009 року, коли позивач дізналася про порушення свої прав.

Разом з тим, рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007, на яке посилається позивач, було оприлюднене і набрало силу з 09.07.2007, тобто на момент звернення позивача до суду 09.06.2009 року , пройшло більше року. Зазначене рішення було офіційно оприлюднене у Віснику Конституційного Суду України№ 4 від 07.11.2007 року. Будь яких інших причин, які свідчать про поважність пропуску строку , не наведено.

Суд, вважає, що наведена причина пропуску процесуального строку не можливо визнати поважною, оскільки будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Час ухвалення рішення Конституційним Судом України , та його опублікування , не ставить в залежність від цього виникнення у позивача права на звернення до суду.

За таких обставин, з урахуванням часу звернення позивача до суду (04.02.2010 року) та огляду на те, що відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем пропущено строк для звернення до суду, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позову.

На підставі ст.15 Закону „Про державну допомогу сімям з дітьми, ст.56 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, керуючись ст.2,11,49,51,69,71, 94, 99, 158-160 ч.1-3, 161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління праці там соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради про визнання відмови в перерахунку допомоги неправомірною, зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ , а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАСУ , було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Суддя: