Справа № 491/383/15-а
Суддя: Дорош В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 491/383/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дорош В. В.

при секретарі Гула О. Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ананьївської міської ради Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25 березня 2015 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який 02 липня 2005 року помер.

23 вересня 2014 року вона звернулася до Ананьївської міської ради Одеської області із заявою про видачу довідки про постійне місце проживання ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті.

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру №50, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова,79/1., яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло.

ОСОБА_3 вказує, що з метою оформлення права на спадщину виникла необхідність в отриманні довідки про фактичне місце проживання померлого ОСОБА_4, так як згідно ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законодавством строку він не заявив про відмову від неї.

Також 05 вересня 2014 року позивач звернулася до Ананьївського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, однак ухвалою суду заяву залишено без розгляду, у звязку із необхідністю надання довідки Ананьївської міської ради про фактичне місце проживання померлого ОСОБА_4

Позивач зазначає, що 26 листопада 2014 року вона повторно звернулася до Ананьївської міської ради Одеської області про видачу вищезазначеної довідки, однак і ця заява також була проігнорована, тому вона вимушена звернутись до суду та просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.37), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що з урахуванням наданих представником відповідача доказів щодо надання ним відповідей на звернення позивача, просить позовні вимоги в частині зобовязання Ананьївської міської ради Одеської області вчинити певні дії задовольнити, та зобовязати Ананьївську міську раду Одеської області надати позивачеві довідку про постійне місце проживання ОСОБА_4 по день смерті в м. Ананьїв, вул. Шевченка, 67, Одеської області. В частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною просив відмовити.

Представник відповідача, діюча на підставі довіреності (а.с.36), в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що на звернення позивача щодо отримання довідки про постійне місце проживання ОСОБА_4 були надіслані відповідні письмові відповіді, оскільки міська рада не має такої інформації у звязку з великою давністю смерті ОСОБА_4. Що ж стосується позовних вимог в частині зобовязання Ананьївської міської ради надати позивачеві таку довідку, то, враховуючи позицію представника позивача в даному питанні, проти задоволення позовний вимог в цій частині не заперечує.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка та мешканка м. Ананьєва, вул. Шевченка, 67, Одеської області(а.с.7-8).

З копії свідоцтва про одруження встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 22 лютого 2005 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №04. Після одруження дружині присвоєно прізвище «Тарасенко»(а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 05 липня 2005 року, ОСОБА_4 помер 02 липня 2005 року в м. Одеса(а.с.10).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 01 вересня 2005 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської області квартира, розташована в АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_4П.(а.с.11).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8270570 від 07 вересня 2005 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира №50, розташована в м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 79/1 (а.с.12).

Також встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до Ананьївської міської ради Одеської області з приводу отримання довідки про постійне місце проживання покійного ОСОБА_4 в м. Ананьєві, вул. Шевченко, 67, Одеської області(а.с.13-16).

Відповідно до копії довідки Комунального підприємства «Місто-Сервіс» №107 від 08 серпня 2013 року ОСОБА_4 був похований на міському кладовищі м. Ананьїва Одеської області 06 липня 2005 року(а.с.19).

Згідно з копією відповіді на адвокатський запит від 19 грудня 2013 року №2716/05, ОСОБА_4 призначено пільгову пенсію за віком по сп. №1 Жовтневим райсобесом м. Одеси. Відповідно до заяви заявника до Ананьївського райсобесу Київським райсобесом м. Одеси направлена пенсійна справа ОСОБА_4 до Ананьївського райсобесу та взята на облік з 01 вересня 1994 року. У звязку з передачею функції з призначення та виплати пенсій від управління соціального захисту населення Ананьївської райдержадміністрації до управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі з 01 липня 2002 року пенсійну справу №114680 ОСОБА_4 було прийнято на облік в управлінні ПФУ. З 01 серпня 2005 року пенсійну справу ОСОБА_4 знято з обліку з причини смерті останнього(а.с.20).

З копії довідки Ананьївської міської пади встановлено, що ОСОБА_4 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, без прописки з 1994 року(а.с.22).

Відповідно до копії відповіді №721 від 22 грудня 2014 року на адвокатський запит, ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, з 25 березня 1995 року знаходився на обліку в поліклінічному відділенні Ананьївської ЦРЛ до моменту смерті(а.с.23).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 з приводу невидачі їй Ананьївською міською радою Одеської області довідки щодо постійного місця проживання ОСОБА_4 зверталася до прокуратури Ананьївського району Одеської області, однак їй було відмовлено у представництві її інтересів в суді при вирішенні вказаного питання(а.с.35).

Відповідно до копії відповіді на адвокатський запит №65 за відомостями адресно-довідкового підрозділу Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_4 зареєстрованим (знятим з реєстрації) не значиться(а.с.40).

З копії відповіді на лист заступника голови обласної ради від 14 листопада 2014 року №755, встановлено, що у Ананьївській міській раді Одеської області офіційних матеріалів, що містять необхідні для довідки відомості щодо проживання ОСОБА_4 в м. Ананьєві, не існує(а.с.42).

Відповідно до копії відповіді Ананьївської міської ради Одеської області на заяву ОСОБА_3 №799 від 02 грудня 2014 року, у міській раді офіційних матеріалів, що містять необхідні для довідки відомості щодо проживання ОСОБА_4 в м. Ананьєві, не існує(а.с.47).

Також ОСОБА_3 Ананьївською міською радою Одеської області відмовлено у видачі довідки про спільне проживання її з чоловіком ОСОБА_4 в м. Ананьєві, вул. Шевченко, 67, Одеської області, оскільки після смерті ОСОБА_4 минуло більше 9-ти років, а тому підтвердити фактичне місце проживання його на день смерті міська рада не може(а.с.48).

Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про інформацію» встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, врегульовані Законом України «Про звернення громадян».

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається зі змісту Закону України «Про звернення громадян», його норми регулюють саме звернення громадян до органів державної влади, місцевого самоврядування та інших установ, організацій, підприємств та порядок розгляду таких звернень.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян», заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Строки розгляду звернення визначені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», згідно із якою встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, з урахування вище викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а саме у частині зобовязання Ананьївської міської ради Одеської області надати ОСОБА_3 довідку про постійне місце проживання ОСОБА_4 в м. Ананьєві, вул. Шевченко, 67, Одеської області, по день смерті останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про інформацію», Законом України «Про звернення громадян», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати Ананьївську міську раду Одеської області надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці та мешканці м. Ананьєва, вул. Шевченка, 67, Одеської області, паспорт громадянина України серії КК №218372, виданий 17 лютого 1999 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, довідку про постійне місце проживання ОСОБА_4 по день смерті за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. Шевченка, 67.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ананьївський районний суд Одеської області суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. В. Дорош

Постанова набула законної сили _________________20___р.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах адміністративної справи №491/383/15-а Ананьївського районного суду Одеської області.